Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з останнього завдані збитки у розмірі 19 286,56 грн; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що що 30 грудня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач) та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 013а21ц (далі - Договір страхування).У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.12.06.2021 року о 19:50 в місті Києві, на вулиці Берковецька відбулась дорожньо-транспортна пригода в ході якої водій [PERSON] (далі - Відповідач) керуючи транспортним засобом «Suzuki», реєстраційний № [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.Згідно з Постановою Святошинського районного суду міста Києва по справі 759/14421/21 від 08 липня 2021 року [PERSON] , водія транспортного засобу Suzuki», реєстраційний № [NUMBER] , визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, та відповідно винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди.Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник - [PERSON] та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 47 703,26 грн.Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Кредо», то на підставі договору про пряме врегулювання збитку (далі - Договір ПВЗ АТ «СК «АРКС») було розраховано розмір страхового відшкодування з урахування норм ст.ст 12, 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування складав 28 416,70 грн., що в подальшому було відшкодовано ТДВ СК «Кредо» в рамках Договору ПВЗ.Оскільки, розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхуванння не вистачило для повного відшкодування шкоди, то AT «СК «АРКС» було проведено оплату за Договором страхування.На підставі вищезазначеного було складено страховий акт ARX2811027 від 01.07.2021 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 19 286,56 грн., що не покриває поліс обоз`язкового страхування Страхової компанії відповідача.Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить -19 286,56 грн.Тому позивач звернувся з позовом до суду про відшкодування шкоди, завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням страхової компанії відповідача, яка становить 19 286,56 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання розподілу судових витрат. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.11.2022 року справу передано для розгляду за підсудністю Подільському районному суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2023 року головуючим суддею у справі визначено головуючу суддю Подільського районного суду м. Києва Лещенко О.В. 24 січня 2023 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року (справа № 759/14421/21) [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із постанови убачається, що 12.06.2021 о 19:50 в місті Києві, на вулиці Берковецька відбулась дорожньо-транспортна пригода в ході якої водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Suzuki», реєстраційний № [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », за кермом якого перебував [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.Дані обставини не підлягають доведенню у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Суд установив, що 30 грудня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 013а21ц.Предметом даного Договору страхування були майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь [PERSON] страхове відшкодування. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за зовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Суд установив, що транспортний засіб «Mitsubishi», державний номерний знак « [NUMBER] », на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією посвідчення на транспортний засіб /а.с. 7/. 15.06.2021 [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку 12.06.2021 /а.с. 6/. Відповідно до акту виконаних робіт від 19.06.2021 року, виданим станцією технічного обслуговування ТОВ «Ніко Центр Київ», та ремонтною калькуляцією №1.003.21.0 від 19.06.2021 року розмір страхового відшкодування становить 47 703,26 грн., що підтверджується24-27/. Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування склав 28 416,70 грн., що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача в рамках договору про пряме врегулювання збитку, що підтверджується копією страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №ARX2811028 від 01.07.2021 року; розрахунком суми страхового відшкодування в рамках ПУ по договору страхування (полісу) №АР5093645 від 04.01.2021 року та копією платіжного доручення №795026 від 02.07.2021 року на суму 28 416,70 грн. Розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування не вистачило для повного відшкодування шкоди, тому AT «СК «АРКС» було проведено оплату за Договором страхування та на підставі вищезазначеного було складено страховий акт ARX2811027 від 01.07.2021 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 19 286,56 грн., що не покриває поліс обоз`язкового страхування Страхової компанії відповідача. Факт оплати позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 19 286,56 грн. підтверджено копією платіжного доручення №795194 від 02.07.2021 року. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 19 286,56 грн. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, позивач відшкодував шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 19286,56 грн, а позов задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved