Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини, в обґрунтування якого вказала, що з 22.12.2020 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, у зв`язку чим 29 червня 2022 року Хмельницьким міськрайонним судом по справі №686/10923/22 винесено рішення про розірвання шлюбу. На час звернення з даним позовом дитина проживає з відповідачкою, про що складено акт комісією ЖЄК №107. Між сторонами виникають конфлікти, щодо визначення місця проживання дитини, відповідач не надає згоду на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері, не надає дозволів на виїзд дитини за кордон, наголошуючи на тому, що такі дії будуть ним вчинені виключно після визначення місця проживання дитини з ним. Дії відповідача можуть ускладнити влаштування дитини у дитячий садок. Без визначення місця проживання дитини, відповідачем створюються перепони, які впливають саме на інтереси дитини. Укласти договір про визначення місця проживання дитини, відповідач відмовляється, у зв`язку з чим просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] , [INFO] (проживаючої за адресою [ADDRESS] ). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, надав висновок органу опіки та піклування. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 29 червня 2022 року справа № 686/10923/22 шлюб зареєстрований 22.12.2020 [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] ., що підтверджується довідкою №В-03-11966. На час звернення з даним позовом дитина проживає з відповідачкою, про що складено акт комісією ЖЄК №107. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради від 23.03.2023 № 773/01-31 доцільно визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Відповідач [PERSON] подав заяву від 04.05.2023 в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а протилежного судом не встановлено, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 9291-6599-4565-5091 від 26.12.2022, відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні визнав позов, судовий збір підлягає стягненню з нього в розмірі 496,20грн., а з державного бюджету на користь [PERSON] належить повернути з судовий збір в сумі 496,20грн.

Outcome: approved