Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь, аліменти на його утримання повнолітнього сина який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно починаючи з дня звернення до суду до закінчення навчання, а в разі продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, а саме до [INFO] . Позов мотивує тим, що він - [PERSON] перебуває на військовій службі, а саме: навчається у Військовій академії (м.Одеса) на денній формі навчання перший курс, термін навчання до 2026 року. З 1 лютого 2023 року грошове забезпечення курсантів зменшено до 642 грн, що є вкрай недостатнім. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом здійснювались виклики відповідача шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення «судова повістка» на 11.04.2023, та 11.05.2023 було повернуто до суду з поміткою «Вручено, Шульга». Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався і відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 15.03. 2023 року (а.с.10). Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 березня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 11 травня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має, зокрема дочка, син, які продовжують навчання що передбачено ч. 3 ст. 199 СК України. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого виконкомом Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області (а.с.4). [PERSON] на теперішній час є повнолітнім, паспорт громадянина України у виді картки (ID) № [NUMBER] , виданий 29.06.2022, орган видачі 5929 (а.с.2). Із дослідженої судом копії довідки № 1/55/47 від08.02.2023 виданої Військовою академією (м.Одеса) встановлено що [PERSON] перебуває на військовій службі, а саме на навчанні у Військовій академії (м.Одеса), зарахований наказом Військової академії від 25.08.2022 №289, за денною формою навчання першого курсу, термін навчання становить чотири роки до 2026 року. З 25.08.2022 року, знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення (а.с.5). Відповідно до довідки № 222 від 13.02.2023 року виданої виконкомом Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області, яка видана [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , встановлено що за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.6) З огляду на такі обставини, позивач потребує коштів на своє утримання, як повнолітній син відповідача, який продовжує навчання. При цьому, судом встановлено, що відповідач являється працездатним, інші зобов`язання по виконавчих листах відсутні. Про наявність протилежних обставин, відповідачем не повідомлено. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Такі роз`яснення містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я, та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду доказів надання на даний час матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має можливість її надавати, оскільки є людиною працездатного віку. У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання і виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом та викладений у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18), від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21). Враховуючи викладене, надавши оцінку наявним у справі доказам,

Outcome: approved