Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення 8980, 52 гривень на відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг та 193 167 гривень на лікування. На обґрунтування вимог зазначає, що нею, як співвласницею квартири в [ADDRESS] , з початку 2020 року відповідач, котрий також є співвласником квартири, не бере жодної участі у утриманні житла, а оплату усіх житлово комунальних послуг несе позивачка, котра також здійснює витрати на ремонт квартири . Відтак остання вимагає рішення суду стягнути з відповідача понесені витрати, пропорційні розміру його частки в житлі. Окремо [PERSON] просить суд стягнути з відповідача понесені нею витрати на реабілітацію та лікування [PERSON] , за усною домовленістю з останнім. В судове засідання позивачка направила клопотання про розгляд справи за власної відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2007 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/6 квартири за адресою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності. Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 27.08.2018 року в порядку спадкування за законом до [PERSON] переходить 1/6 квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала на праві спільної часткової власності [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.06.2021 року в порядку спадкування за законом до [PERSON] переходить 1/6 квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала на праві спільної часткової власності [PERSON] . Отже, позивачка, відповідач, а також [PERSON] , [PERSON] є співвласниками вказаного об`єкту нерухомості на праві спільної часткової власності. Позивачка зазначає, що з 01.01.2020 року по теперішній час Відповідач не бере жодної участі в утриманні зазначеного житлового приміщення. Оплату усіх витрат на комунальні послуги здійснює Позивач самостійно. За період з січня 2020 року по грудень 2022 року Відповідач не проводив жодної оплати по утриманню житла, так само, на сьогоднішній день між Позивачем та Відповідачем не досягнуто жодної згоди щодо відшкодування витрат на утримання квартири. Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з пропозицією про відшкодування частини вартості усіх сплачених витрат на комунальні послуги по утриманню спільного майна за вказаний період у добровільному порядку, однак Відповідач ніяким чином нереагує на звернення, будь-які витрати по утриманню спільного майна нести категорично відмовляється. В свою чергу, Позивачем за вказаний період здійснено оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями квитанцій про оплату', на загальну суму: 27 922 грн 07 коп. (двадцять сім тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні сім копійок). Також, Позивач 09.12.2022 року за свої кошти замінила двері у квартирі, вартість яких із монтажем становим 3000 (три тисячі) грн, та 23.12.2022 року Позивач замінила ще одні двері, вартість яких становить разом із монтажем 5000 (п`ять тисяч) грн. Статтею 162 ЖК УРСР визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З аналізу наведених норм вбачається, що співвласники, які володіють майном на праві спільної часткової власності, зокрема житловим приміщенням, несуть рівні обов`язки, щодо утримання такого майна, якщо інше не встановлено угодою між ними. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У відповідності до ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Як передбачено ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи те, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Тернопільська обл. належить на праві спільної часткової власності Позивачу та Відповідачу, то Відповідач фактично являється співвласником 1/6 частини вказаного майна. Як зазначено вище, позивачка понесла 35 922 грн 07 коп витрат на утримання спірної квартири. Відтак її вимога про стягнення з відповідача витрат на утримання нерухомого майна в розмірі: 35 922 грн 07 коп. /4 = 8 980 грн 52 коп. (вісім тисяч вісімдесят гривень п`ятдесят дві копійки), підлягає до задоволення. Також позивачка зазначає, що починаючи з 2020 року відповідач проходив лікування від наркологічної залежності. Між Позивачем та Відповідачем було укладено усну домовленість, відповідно до якої оплату лікування здійснювала Позивач, а Відповідач зобов`язувався після лікування повернути їй кошти (на момент укладення домовленості Відповідач у стані наркотичного сп`яніння не перебував, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними), однак Відповідач умови усного зобов`язання не виконав. Загальна сума, яку Позивач оплатила за лікування Відповідача становить - 193 167 (сто дев`яносто три тисячі сто шістдесят сім) грн. Просить суд стягнути ці гроші з відповідача. Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК зобов`язання виникають з підстав, установлених у ст. 11 цього кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зооов язанш певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Договір є уладеним з моменту акцепту стороною, пропозиції іншої стороні, викладеної в оферті на укладання договору. Договір містить предмет та істостін умови. Змістом довідки ГО Друге життя від 17.08.2021 року вбачається, що [PERSON] з 17.08.2020 року по дату видачі довідки перебува на адаптації в ГО Друге життя і проходить відповідну соціальну реабілітацію з наданням йому необхідних послуг в умовах цілодобового перебування . Термін реабілітації 6 місяців. Аналізом наявних у справі доказів, Судом не встановлено існування між сторонами спору договірних зобов`язань в межах якогось укладеного між ними правочину в частині забезпечення фінаснування позивачкою витрат відповідача на отримання ном послуш чи то з лікування, чи то з реабілітації від наркотичної залежності, оскільки суду незрозуміло яким чином пов`язані згадувана вище довідка, та копії чеків про сплату грошей позивачкою на імя відповідача або гр.. [PERSON] . Окрім цього, якщо навіть і позивачка несла запитувані витрати, остання не довела достатніми доказми прийняття згоди відповідача на повернення їй означених коштів. А тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: partial