Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

24 січня 2023 року адвокат Якименко С.Г. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Держави України - Управління Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] згідно лікарського свідоцтва про смерть хвороба, що призвела до смерті - токсична дія етанолу, випадкове отруєння. За фактом його смерті було порушено кримінальне провадження № 12017040750002852 від 27.11.2017 року. Провадження здійснював старший слідчий Слідчого відділу Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області Козохват Д.В. У період з дня відкриття КП (27.11.2017) до березня 2019 (01.03.2019) - 1 рік та 3 місяця - слідчий відмовляв у визнанні [PERSON] потерпілою (відмова скасована слідчим судом), декілька разів закривав провадження (скасоване прокурором), не виконував вказівок наглядових органів та скоював інші протиправні дії, спричинював Заявниці моральну шкоду. 01.03.2019 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду з позовом проти відповідачів №№1,3. Посилаючись на викладені вище факти просила стягнути моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 20.11.2019 року суддя Жовтневого районного суду Борис О.Н. ухвалила про часткове задоволення позову, стягнула з держави України-Державного бюджету України на користь Заявниці 50 000 грн. (справа № 212/1932/19). 11.11.2020 року Дніпровський апеляційний суд рішення від 20.11.2019 року в частині встановлених фактів та стягнення 50 000 грн. залишив без змін. 24.12.2019 року [PERSON] отримала рекомендовану кореспонденцію від Саксаганського ВП КВП (штрек-номер 5006905590819), в якому знаходилась копія постанови слідчого Слідчого відділу Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області старшого лейтенанту поліції Федотова Д.В. (Слідчий №2) про закриття кримінального провадження, датовану 02.09.2019 року з супровідним листом, датованим тою ж датою 02.09.2019 року. 02.01.2020 року, у перший робочий день нового року, [PERSON] склала чергову скаргу на постанову від 02.09.2019 року. 15.01.2020 скарга від 02.01.2020 року отримана Саксаганським районним судом. 05.02.2020 слідчий суддя Саксаганського районного суду Євтушенко О.І. ухвалив про скасування постанови від 02.09.2019 року (справа №214/7110/17 провадження 1- кс/214/62/20). У жовтні-листопаді 2020 року під час розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду від 20.11.2019 року [PERSON] дізналась, що ухвала слідчого судді від 05.02.2020 року відповідачем проігнорована, КП не відновлене, жодних слідчих дій за період 05.02.2020 до 05.11.2020 (9 місяців) не здійснено. 18.12.2020 року Позивачка звернулась до Жовтневого районного суду з позовом проти тих же відповідачів №№1,3 про відшкодування моральної шкоди спричиненої у період з 01.04.2019 до 05.11.2020 року (9 місяців). 17.12.2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Пустовіт О.Г. ухвалив (цитую): Позовні вимоги ... до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з держави Україна - Державного бюджету України на користь ... 50000 (п`ятдесят тисяч грн.) 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України. При цьому судом встановлені наступні факти: Перевіряючи докази та заперечення сторін, колегією суддів витребувано та оглянуто в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12017040750002852, за фактом смерті [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 с. 115 КК України та встановлено, що матеріали кримінального провадження № 12017040750002852 у період з 27.01.2020 року до 10.11.2020 року у провадженні Саксаганського ВП КВП ГУНП не перебували, а знаходились у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу та 01.10.2020 року повернуті до Саксаганського ВП КВП ГУНП без копії ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2020 року про скасування постанови слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим були повернуті до архіву. 26.10.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу згідно запиту направлено на адресу Саксаганського ВП КВП ГУНП копію ухвали від 05.02.2020 року відносно [PERSON] про скасування закриття кримінального провадження. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями або бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та спричиненню позивачу шкоди, які б давали правові підставі для задоволення її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Національної поліції підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 376 ЦПК України про відмову в задоволенні позовних вимог. Однак, станом на 07.01.2023 КП перебуває у первинному стані. Жодних необхідним слідчих дій з 01.03.2019 до 07.01.2023 не здійснювалось. Позивач зазначає, що такою протиправною поведінкою відповідачів їй спричинено моральні страждання. Вважає, що відповідачі повинні відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. Ухвалою суду від 30 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків. 09 лютого 2023 року позивачем виконано недоліки, зазначені в ухвалі суду від 30 січня 2023 року. Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ГУНП в Дніпропетровській області. У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що кримінальне проваджена № 12017040750002852 за фактом смерті [PERSON] закрите на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю події кримінального правопорушення. На сьогоднішній день процесуальні рішення суду щодо слідчих ГУНП про визнання протиправними їх дій, якими [PERSON] могла бути завдана шкода відсутні. Будь-яких доказів спричинення позивачці моральної шкоди при здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12017040750002852 та причинно-наслідкового зв`язку між діями слідчих ГУНП та заподіянням шкоди, [PERSON] не надала. Вважає, що вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди є безпідставною, оскільки позивачкою не надано доказів на підтвердження завданої їй майнової шкоди та її розміру, який жодним чином не обґрунтований та про відсутність підстав для покладення на державу обов`язку відшкодувати позивачці завдану моральну шкоду у зв`язку з неефективністю ведення досудового розслідування кримінального провадження, у якій позивачка є потерпілою. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 20 березня 2023 року, позивач навела аргументи, аналогічні мотивам позову. Відповідач - Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 11 травня 2023 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] , пред`явлених до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовити за недоведеністю та безпідставністю. Зазначив, що позивач лише вказала на відсутність ефективного розслідування кримінального провадження за фактом смерті її сина, однак не мотивувала, чому вважає тривалість досудового розслідування надмірною, та в чому конкретно полягає вина Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, як і не зазначила які процесуальні дії, чітко регламентовані КПК України, суд повинен був вчинити після постановлення ухвали за результатами розгляду її скарги та направлення ухвали на виконання, та які він не вчинив. Фактично вимоги позивача до відповідача-2 ґрунтуються на її вільному, суб`єктивному тлумаченні норм права та дійсних обставин, без врахування обсягу повноважень, якими наділені окремо суд та окремо орган досудового розслідування на окремих стадіях кримінального провадження. Поміж іншим, сама ж [PERSON] була присутньою при проголошенні слідчим суддею ухвали 05.02.2023, знала про результати розгляду ї скарги, однак сама не проявила жодного інтересу до подальшого здійснення досудового розслідування після скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження. \~ \~ \~ \~Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди відповідачами солідарно, то позивачем взагалі не доведено наявність обставин для солідарної відповідальності в розумінні ст.ст. 543, 1190 ЦК України. Спільність дій відповідачів, щоб визначало підстави для солідарної відповідальності, з огляду на різний обсяг повноважень в рамках досудового розслідування, є виключеною. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ГУНП в Дніпропетровській області Новікова С.А. у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у письмовому відзиві. Представник відповідача Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, в відзиві просив суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності з урахуванням позиції, викладеної у відзиві. Представник відповідача управління Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 листопада 2017 року слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному проваджені №12017040750002852 за фактом смерті [PERSON] , [INFO] та внесено відомості до СРДР за №1201704075000285. 01.12.2017\~\~року\~\~старшим слідчим Саксаганського ВП Козохват Д.В. кримінальне провадження №12017040750002852 року від 27.11.2017 року було закрито, на підставі п.1 ч.1\~ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1\~ст. 115 КК України Відповідно до Постанови в.о. керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області радником юстиції Рижкова О.В. від 20 квітня 2018 року, постанова старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 01 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження №12017040750002852 скасована, як винесена передчасно, оскільки не допитано в якості свідків осіб, яким відомі обставини події, що мали місце 27 листопада 2017 року та близьких родичів, в тому числі мати померлого [PERSON] . Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 10 вересня 2018 року старшим слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №12017040750002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року постанова старшого слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 10 вересня 2018 року про закриття кримінального провадження №12017040750002852 скасована, оскільки слідчим Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області під час здійснення досудового розслідування не були здійсненні всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі залишились не допитаними у якості свідків осіб, яким відомі обставини події, що мали місце 27 листопада 2017 року та близьких родичів, в тому числі мати померлого [PERSON] . Згідно Постанови слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року кримінальне провадження №12017040750002852 від 27 листопада 2017 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2019 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.11.2020 року залишено без змін, позовні вимоги [PERSON] до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, третьої особи на стороні позивача слідчий СВ Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області Козохват Д.В., Прокуратура Дніпропетровської області задоволено частково та стягнуто з держави Україна - Державного бюджету України на користь [PERSON] 50000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України. \~\~ В січні 2020 року [PERSON] звернулась зі скаргою на постанову слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження №12017040750002852. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року постанова слідчого Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження №12017040750002852 від 27 листопада 2017 року скасована, як винесена передчасно, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані про огляд мобільного телефону померлого [PERSON] , встановлення контактів осіб, яким він телефонував незадовго до смерті, що було зроблено тільки 10.11.2020 року, а позивача [PERSON] було допитано в якості потерпілої тільки 26.01.2021 року. Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 24 травня 2021 року закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушенні передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги потерпілої [PERSON] на постанови слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 24 травня 2021 року про закриття кримінального провадження №12017040750002852 від 27.11.2017. 17 грудня 2022 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задоволено частково та стягнуто з держави Україна - Державного бюджету України на користь [PERSON] 50000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2022 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2022 року скасовано, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Звертаючись з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди [PERSON] посилалась на те, що тривалою тяганиною ведення КП у період з 01.03.2019 (подання першої позовної заяви) по 07.01.2023 (дата цієї позовної заяви) державними органами їй спричинена моральна шкода, яка полягає у наступному: А) виданні відповідачем №1 чергової протиправної постанови про закриття КП від 02.09.2019; Б) тривалим необґрунтованим збереженням витребуваних відповідачем №2 у Відповідача №1 матеріалів КП (у період з 27.01.2020 по 01.10.2020), тобто 9 місяців 15 днів; В) бездіяльність Відповідача №1 з приводу з`ясування, чому КП так довго (з 27.01.2020 по 01.10.2020) не повертається судом; Г) поверненням тільки 01.10.020 Відповідачем №2 Відповідачу №1 матеріалів КП без копії ухвали Саксаганського райсуду від 05.02.2020 про скасування постанови слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.09.20019 про закриття кримінального провадження; Д) неуважністю працівників Відповідача №1, які отримане КП без ухвали слідчого судді відправили до архіву; Е) тривалим знаходженням КП в архіві Відповідача №1; Ж) продовженням бездіяльності відповідачем №1 після отримання ухвали надісланої 05.02.2020 до 07.01.2023 дня складання цієї позовної заяви. Позивач зазначає, що такими протиправними діями та бездіяльністю їй заподіяна моральна шкода. Згідно зі\~статтею 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою\~статті 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Статтею 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~статті 1174 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом пункту 2 частини другої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду під час розгляду цивільної справи № 920/715/17 (постанова від 12.03.2019) необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач. При цьому, як зазначив Верховний Суд під час розгляду справи № 686/27967/19 (постанова від 19.05.2021) сам факт винесення слідчим суддею процесуальних ухвал, якими за результатами розгляду скарг позивача зобов`язано відповідача вчинити певні процесуальні дії, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до відповідальності. Крім того саме по собі скасування процесуальної постанови слідчого про закриття кримінального провадження не свідчить про безумовну неправомірність дій відповідача і завдання такими діями шкоди позивачу, оскільки таке повинно підтверджуватись обвинувальним вироком суду чи іншого рішення суду, в якому встановлено факт незаконності відповідних процесуальних дій. Задоволення процесуальних звернень спрямоване на забезпечення повноти та об`єктивності здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, тому сама по собі ухвала слідчого судді про задоволення скарги не є правовою підставою для відшкодування учасникам кримінального провадження моральної шкоди. Такий висновок узгоджується із висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у рішеннях у справі «Перна проти Італії» (Perna v.Italy) від 25.07.2001, заява № 48898/99, п. 54 та у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, заява № 33949/02, п. 76, де встановлено, що визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію (в т.ч. як відшкодування моральної шкоди) за шкоду, завдану особі. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 04 липня 2018 року в справі № 641/2328/17 (провадження № 61-7053зпв18), від 31 жовтня2018 року у справі № 646/5224/17 (провадження № 61-7478св18), від 23 січня 2019 року в справі № 308/1990/16-ц (провадження № 61-17901св18), від 23 січня 2019 року у справі № 638/1413/17 (провадження № 61-42619св18), від 28 січня 2019 року в справі № 686/7576/18, від 12 квітня 2019 року в справі № 686/10651/18, від 16 травня 2019 року в справі № 686/20079/18, від 22 травня 2019 року в справі № 686/24243/18-ц, від 31 липня 2019 року в справі № 686/22133/18, 13 листопада 2019 року в справі № 382/814/17 (провадження № 61-28691св18), 25 листопада 2019 року в справі № 686/22462/18, від 03 грудня 2019 року в справі № 686/26653/18, від 18 грудня 2019 року в справі № 554/11821/14 (провадження № 61-28437св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 641/7772/17 (провадження № 61-40338св18), від 30 червня 2020 року у справі № 641/7984/17 (провадження № 61-36602св18), від 11 вересня 2020 року у справі № 638/11416/18 (провадження № 61-19755св19), від 16 листопада 2020 року у справі № 686/16839/19 (провадження № 61-9043св20), від 16 листопада 2020 року у справі № 686/1527/20 (провадження № 61-9064св20). На думку суду, у справі яка розглядається позовні вимоги про заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідачів залишились недоведеними. Так, встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про те, що позивач обмежилась виключно констатацією фактів скасування слідчими суддями постанов слідчого і матеріали справи не містять жодного доказу як про заподіяння шкоди, так і про причинно-наслідковий зв`язок між діями і шкодою. Судом встановлено, що Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги потерпілої [PERSON] на постанови слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Федотова Д.В. від 24 травня 2021 року про закриття кримінального провадження №12017040750002852 від 27.11.2017. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями або бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та спричиненню позивачу шкоди, які б давали правові підставі для задоволення її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Інші аргументи позовної заяви зводяться до незгоди позивача з процесуальними рішеннями та діями слідчого, вчиненими у кримінальному провадженні №12017040750002852 від 27.11.2017року та не можуть свідчити про заподіяння позивачу моральної шкоди. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, підставність позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed