Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки площами 0,1411 га, 0,2728 га та 0,6313 га, що розташовані в с. Гончарів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що у Державних актах на право власності на земельні ділянки містяться розбіжності у прізвищі спадкодавця, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. У зв`язку з цим також просила суд в мотивувальній частині рішення суду встановити факт приналежності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на ім`я [PERSON] . Окрім цього, позивачка просила суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. копію спадкової справи № 245/2018. 05.04.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославську Н.В. надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 245/2018, у разі її відкриття, та витяг\~про реєстрацію\~в спадковому\~реєстрі спадкової\~справи,\~зокрема щодо\~майна [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої було с. Гончарів Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 13.04.2023 року приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославська Н.В. подала до суду письмове повідомлення, в якому вказала, що спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , в неї не заводилась. 25.04.2023 року позивачка [PERSON] подала до суду письмове клопотання, в якому просила суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. копію спадкової справи № 245/2018, заведеної після смерті [PERSON] 05.04.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області клопотання позивачки про витребування доказів було задоволено та зобов`язано приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 245/2018, у разі її відкриття, та витяг\~про реєстрацію\~в спадковому\~реєстрі спадкової\~справи,\~зокрема щодо\~майна [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої було с. Гончарів Івано-Франківського району Івано-Франківської області. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача Обертинської селищної ради\~Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] 26.11.2008 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 015862, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010831100176, згідно якого вона являється власником земельної ділянки площею 0,1411 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в урочищі «Глибока права» контур № [NUMBER] с. Гончарів Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2625655400:09:007:0222 (а.с. 4). Також на ім`я [PERSON] 26.11.2008 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 015668, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01083110075, згідно якого вона являється власником земельної ділянки площею 0,27281 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в урочищі «Біля Кузні» с. Гончарів Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2625655400:13:011:0046 (а.с. 5). Також на ім`я [PERSON] 26.11.2008 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 016337, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01083110077, згідно якого вона являється власником земельної ділянки площею 0,6313 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в урочищі «Біля Ткачука» с. Гончарів Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2625655400:09:007:0036 (а.с. 6). 26.02.1981 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 20). Однак, 23.05.1983 року шлюб між ними було розірвано та після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 04.04.2023 року (а.с. 21). За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка після зміни імені значилась, як [PERSON] (позивачка), що підтверджується копіями повторного свідоцтва про народження та повторного свідоцтва про зміну імені (а.с. 17, 17 зворот). 08.09.2001 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.06.2017 року (а.с. 19). 15.03.2005 року шлюб між ними було розірвано та після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачці було залишено шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 18). [INFO] [PERSON] (мати позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вона, як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 229 від 27.03.2023 року (а.с. 23). Дані обставини\~також підтверджуються\~копією спадкової\~справи №\~245/2018,\~заведеної приватним\~нотаріусом Івано-Франківського\~районного нотаріального\~Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М.\~після смерті\~ [PERSON] (а.с. 55-80), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (мати позивачки), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Однак, позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] (мати позивачки), а саме щодо земельних ділянок, оскільки у Державних актах на право власності на земельні ділянки вказано прізвище власника земельних ділянок « [PERSON] », тоді як прізвище спадкодавця « [PERSON] », що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського\~районного нотаріального\~Івано-Франківської\~області Дузінкевич\~С.М. № 58/02-31 від 10.03.2023 року (а.с. 22). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі\~ч.\~6\~ст.\~ 294\~ ЦПК\~ \~України залишає\~заяву без\~розгляду і\~роз`яснює заінтересованим\~особам,\~що вони\~мають право\~подати позов\~на загальних\~підставах. Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності земельні ділянки, які належали спадкодавцю, а тому позивачка звернулась також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їм право на спадкування за законом. Так, з копій вищевказаних Державних актів\~на право\~власності на\~земельні ділянки,\~вбачається,\~що вони\~видані на\~ім`я [PERSON] (а.с. 4-6). Проте, згідно копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.03.2023 року право власності на земельні ділянки, площами 0,1411 га (кадастровий номер: 2625655400:09:007:0222), 0,2728 га (кадастровий номер: 2625655400:13:011:0046) та 0,6313 га (кадастровий номер: 2625655400:09:007:0036), зареєстровано саме за [PERSON] (а.с. 7-15, 87-89). До цього ж, відповідно до довідки Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 239 від 04.04.2023 року громадянки [PERSON] на території Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не було та немає (а.с. 16). Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючих документів, де помилково вказано її прізвище, а саме вищевказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки, оскільки встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення та надасть їй можливість оформити спадщину у встановленому порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Отже [PERSON] (позивачка), будучи належним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкові земельні ділянки на своє ім`я у встановленому порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про\~відшкодування витрат\~до закінчення\~судових дебатів\~до суду\~не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України (в редакції 2003р.), ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України,

Outcome: approved