Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що вона з 2001 року проживала однією сім`єю з чоловіком [PERSON] , шлюб з яким у встановленому порядку зареєстрований не був, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] стверджує, що вона разом з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку та двору, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього вжитку. З 2016 року [PERSON] почав хворіти, регулярно лікувався у різних медичних закладах, за життя він мав 1 групу інвалідності загального захворювання. Увесь цей час заявниця здійснювала догляд за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За твердженням заявниці вона здійснила його поховання та самостійно несла всі пов`язані з цим витрати. В подальшому [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне заявниці для реалізації її прав як спадкоємця четвертої черги на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до положень ст.1264 ЦК України. В зв`язку з цим просила суд встановити факт, що вона проживала із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з 2001 року по [INFO] . В ході розгляду справи [PERSON] уточнила свої вимоги та просила встановити факт, що вона проживала із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто 21.10.2016 року по [INFO] . Ухвалою від 27 грудня 2022 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. В судове засідання, призначене на 25 квітня 2023 року, учасники судового процесу не з`явились. Представник заявниці адвокат Сухомудренко Б.В. подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та відсутності [PERSON] . Наполягав на задоволенні вимог. Заінтересована особа направила до суду клопотання, в якому просила проводити судові засідання за наявними у справі документами без участі представника виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради, не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Балаклея Смілянського району Черкаської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідками виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради від 15.11.2022 [PERSON] з 26.10.2001 зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] до дня його смерті, який помер [INFO] , вела з ним спільне господарство. Факт реєстрації місця проживання заявниці за адресою проживання [PERSON] підтверджується також відміткою у її паспорті серії [NUMBER] , згідно з якою [PERSON] 26 жовтня 2001 року зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а також відміткою у паспорті [PERSON] серії [NUMBER] , згідно з якою за вказаною адресою він зареєстрував своє місце проживання 16.03.2001. Власником будинку [ADDRESS] був [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами, посвідченим 20 лютого 2001 року приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрованим в реєстрі за №969. Згідно з пенсійним посвідченням серії [NUMBER] та довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №132546 [PERSON] був інвалідом 1 групи загального захворювання, у зв`язку з чим отримував пенсію по інвалідності, потребував постійного стороннього нагляду та допомоги. Як встановлено з довідок КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 14.06.2021, виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради від 24.11.2021 догляд за [PERSON] у період його хвороби здійснювала [PERSON] . В ході розгляду справи судом також встановлено, що оскільки [PERSON] потребував постійного стороннього догляду, виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради в 2021 році було складено висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її цивільним чоловіком [PERSON] . Згідно з цим висновком, а також зібраними виконавчим комітетом документами, що слугували для складення, статус [PERSON] визначено як цивільної дружини (співмешканки) [PERSON] . В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, показали, що [PERSON] та [PERSON] переїхали жити в с. Балаклею в 2001 році з Києва. Вони проживали однією сім`єю, вели спільно господарство. В 2016 році [PERSON] захворів, догляд за ним здійснювала [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначив, що навіть не знав, що вони не одружені, завжди їх сприймав як чоловіка і дружину. Згідно з повідомленнями приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. 02.03.2023 нею 11.11.2021 була заведена спадкова справа №98/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] . Заяви від інших осіб станом на 02.03.2023 до нотаріуса не подавались та не надходили. З довідки виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради від 20.02.2023 вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним в одному домоволодіння була зареєстрована лише його співмешканка [PERSON] . За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року в цивільній справі №461/4689/15-ц та у постанові від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] в період з 21 жовтня 2016 року до дня смерті [PERSON] , є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved