Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

16 січня 2023 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Чобан Руслан Андрійович звернувся в інтересах позивачки [PERSON] до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останнім часом стосунки у подружжя розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, шлюбних стосунків не підтримують вже більше року, примирення неможливе. Від шлюбних відносин дітей не має, однак спільної згоди для розірвання шлюбу у порядку ст. 106 СК України сторони не досягли, відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку. Також у позовній заяві позивачка просила не стягувати з відповідача судові витрати. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Призначено судове засідання на 11 квітня 2023 року. Протокольною ухвалою суду судове засідання з розгляду справи було відкладено на 05 травня 2023 року. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Чобан Р.А.належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 17 серпня 2016 року між позивачкою [PERSON] ою та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 556, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 17.08.2016 серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позивачка просила суд не стягувати з відповідача судові витрати, суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved