Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Фесенко Ю.О., звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка перебувала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] в м. Кременчуці Полтавської області у сторін по справі народився син - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] спільно проживали разом з [PERSON] за місцем його реєстрації, а саме: [ADDRESS] . В подальшому сімейні відносини між ними погіршилися, а тому [PERSON] та її малолітній син [PERSON] проживають за місцем реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] та на даний час позивачкою вживаються заходи щодо зміни місця реєстрації свого малолітнього сина. Позивачка та відповідач не можуть дійти згоди щодо визначення місця проживання дитини, а тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків, які 08.09.2022 було усунуто. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 вересня 2022 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. Відповідач [PERSON] надав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що заперечує проти задоволення позову [PERSON] в повному обсязі, та вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо предмету спору, а саме відсутні будь-які відомості щодо досудового врегулювання спору позивачкою [PERSON] ; позивачкою не надано доказів на підтвердження необхідних аспектів безпеки життєдіяльності дитини. Також, відповідач вважає помилковим висновок Служби у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про дотримання санітарно-гігієнічних норм за місцем проживання [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що на даний час вона проживає в будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок розділено на дві частини, в одній з яких проживають її батьки, а в іншій частині будинку проживає вона з дітьми. Нею було зроблено ремонт у своїй половині будинку, придбані нові меблі та створені умови для проживання дітей. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років за її місцем роботи. Вона не чинить перешкод для зустрічей батька з дитиною. На даний час дитина не зареєстрована за фактичним місцем проживання, що перешкоджає дитині у відвідуванні дитячого садка та медичних закладів. Представник позивачки - адвокат Фесенко О.Ю. позов підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та пояснила, що відсутність згоди батьків на реєстрацію місця проживання шкодить інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він заперечує проти задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували можливість позивачки належним чином здійснювати догляд за дитиною, а саме характеристики, довідки з медичних закладів, довідка про доходи позивачки, тощо. Вважає, що умови проживання позивачки неналежні. Він також проживає з батьками, але зможе надавати належне піклування дитині, має змогу оформити відпустку по догляду за дитиною за основним місцем роботи. Позивачка постійно створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, через що він звертався до органу опіки та піклування із заявою про встановлення участі у вихованні дитини, про що було винесено відповідне рішення. З приводу перешкод позивачки у спілкуванні з дитиною він до органів поліції або служби у справах дітей не звертався. Представник відповідача - адвокат Єрмоленко О.В. заперечував проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Ковтонюк Ю.Ю. в судовому засіданні пояснила, що службою у справах дітей було надано висновок про доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2020 року народження, з матір`ю. [PERSON] створені належні умови, що неодноразово перевірялося службою у справах дітей під час відвідування позивачки за місцем її проживання. Місце проживання позивачки відповідає необхідним стандартам, у тому числі і санітарно-гігієнічним, негативних факторів не встановлено. Враховуючи інтереси дитини вважає, що підстав для зміни місця проживання дитини немає. З моменту встановлення графіку побачень батька з дитиною відповідач його не виконує, докази того, що позивачка чинить йому перешкоди у побаченні з дитиною відсутні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Відповідно до довідки Ялинцівського старостинського округу Виконавчого комітету Піщанської сільської ради №10-08.4/81 від 01.07.2022 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований (а.с.16). Згідно листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-25/423 від 12.08.2022 року, [PERSON] для реєстрації місця проживання не зверталася (а.с.20). У відповідності до довідки Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-29/1133 від 14.07.2022 року, відсутня інформація щодо реєстрації [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно копій акту обстеження умов проживання від 07.06.2022, затвердженого начальником служби у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Ковтонюк Ю.Ю., на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні норми дотримані. Для дітей передбачено місце для сну, навчання та дозвілля, одяг та взуття відповідають сезону. Стосунки в сім`ї теплі, дружні (а.с.34). У відповідності до акту обстеження умов проживання від 23.02.2023, затвердженого начальником служби у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Ковтонюк Ю.Ю., умови проживання [PERSON] та її дітей за адресою: [ADDRESS] задовільні, санітарно-гігієнічний стан приміщення в нормі. Для дітей облаштоване місце для навчання та дозвілля, стосунки в сім`ї доброзичливі, [PERSON] відвідує школу раннього розвитку (а.с.203 зворот). Відповідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги об`єднаних територіальних громад» Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 668 від 05.10.2022 року, [PERSON] неодноразово зверталася за медичною допомогою до педіатра. Батько дитини жодного разу на прийом до лікаря не звертався, станом здоров`я сина не цікавився (а.с.113). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Полтавської райдержадміністрації та одержує допомогу згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації №963 від 20.09.2022 року (а.с.114). З характеристики Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 30 вересня 2022 року вбачається, що за час проживання на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області скарги та заяви на [PERSON] не надходили (а.с.115). Відповідно до характеристики фізичної особи-підприємця [PERSON] від 28.09.2022, [PERSON] працює швачкою в швейному цеху у ФОП [PERSON] , з 04 лютого 2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За час роботи проявила себе як дисциплінований і кваліфікований працівник. В колективі користувалася авторитетом. Виконувала правила внутрішнього розпорядку (а.с.118). У відповідності до заяви [PERSON] до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського район Полтавської області від 15 вересня 2022 року, останній просить постановити рішення (висновок) про встановлення способу участі у вихованні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.75-76). Відповідач [PERSON] працює на посаді водія Комунального підприємства «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» та за період з квітня 2020 року по квітень 2022 року йому виплачено заробітну плату у сумі 325636,15 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату №184 від 03 травня 2022 року (а.с.77). Комунальним підприємством «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» надано характеристику на [PERSON] , 1986 року народження, згідно якої [PERSON] за тривалий період роботи зарекомендував себе як висококваліфікований водій, порушень правил дорожнього руху не було, дисциплінарні стягнення не застосовувалися. Свої функціональні обов`язки виконує якісно та вчасно, завдання керівника виконує в повному обсязі. Нарікань та зауважень від колег за час роботи на водія автотранспортних засобів [PERSON] не надходило. Користується повагою та авторитетом серед колег в колективі, приділяє багато уваги навчанню нових кадрів та ділиться набутим досвідом. Морально стійкий (а.с.78). Відповідно до характеристики Виконавчого комітету Піщанської сільської ради №10-11.4/136 від 21.04.2022 року, письмових заяв та скарг до виконавчого комітету Піщанської сільської ради на [PERSON] не надходило (а.с.79). Відповідно до довідок КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» [PERSON] на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває (а.с.80). З акту обстеження умов проживання №12 від 17 лютого 2023 року вбачається, що за адресою постійного проживання [PERSON] умови проживання задовільні, у будинку тепло, чисто, просторо, прибрано. У наявності сучасна побутова техніка та меблі у кожній кімнаті. Продукти харчування, засоби індивідуальної гігієни у достатній кількості. Борги за комунальні послуги відсутні (а.с.206 зворот - 207). У відповідності до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , та відповідність інтересів дитини, разом із матір`ю [PERSON] №17 від 06 березня 2023 року, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №17 від 06 березня 2023 року, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області вважає за доцільне, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначити можливим місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.192-193). З висновку про оцінку потреб сім`ї [PERSON] вбачається, що остання належним чином виконує батьківські обов`язки (а.с.110-116). Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору. Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як було встановлено під час розгляду справи, батьки малолітньої дитини [PERSON] і [PERSON] працевлаштовані та отримують дохід, мають постійне місце проживання, не мають житла у власності, позитивно характеризуються за місцем роботи та проживання. Доказів того, що батьки дитини зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, аморально поводяться, відсутні. Суд виходить з того, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів. Вирішуючи спір у даній справі, встановивши фактичні обставини справи, враховуючи найкращі інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , вік дитини, сталі сімейні зв`язки,те, що дитина на даний час постійно проживає разом з матір`ю, якою створено належні умови для виховання та розвитку дитини, та у разі зміни її місця проживання призведе до порушення звичайного для дитини середовища; беручи до уваги право дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами та обов`язками батьків, суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Відповідачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з матір`ю буде суперечити найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд відхиляє доводи відповідача про невідповідність санітарно-гігієнічним нормам місця проживання позивачки за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження яких відповідачем подано три фотокартки (а.с. 84), оскільки із зазначених фотокарток не вбачається, де саме та в який час вони були зроблені, а тому за ними неможливо зробити висновок про неналежний стан будинку за вищевказаною адресою. Натомість дотримання санітарно-гігієнічних норм за місцем проживання позивачки та малолітньої дитини в будинку за адресою: [ADDRESS] підтверджується актами обстеження умов проживання, затвердженими начальником служби у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Ковтонюк Ю.Ю. (а.с.34-103). Також, відповідачем [PERSON] не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що позивачкою [PERSON] чиняться перешкоди у його спілкуванні з дитиною [PERSON] , внаслідок чого зазначені доводи судом не приймаються. Враховуючи викладне, суд вважає, що найкращим інтересам малолітньої дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом з матір`ю - позивачкою у справі [PERSON] , що сприятиме повноцінному вихованню та розвитку дитини. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved