Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року з нього на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі частини його заробітку, в особі її матері [PERSON] .. 08 червня 2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 року з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від її заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття на користь її матері [PERSON] .. Таким чином, наразі на утримання двох дітей він сплачує 1/3 частину його заробітку, що ставить його в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з народженням другої дитини він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище двох дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою. У зв`язку з вищевикладеним, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2012 року на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на її офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомила/а.с.27/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2012 року стягнуто із [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу), щомісячно, на користь дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, в особі її матері [PERSON] , починаючи з 11 липня 2012 року/а.с.8/. 08 червня 2013 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб [PERSON] , після чого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.5/. Від шлюбу у позивача народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження/а.с.6/. 23 січня 2023 року П`ятихатським районний судом Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, в особі матері [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки 08.06.2013 року він уклав новий шлюб. До того ж, у нього на утриманні ще перебуває також донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з нього стягують аліменти в розмірі 14 частини його заробітку. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Суд звертає увагу на те, що позивач не підтвердив погіршення його майнового стану належними та допустимими доказами, факт наявності на утриманні позивача ще однієї дитини [PERSON] , [INFO] сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не може слугувати безперечною підставою для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, а наявність дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, тому вимоги позивача не є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed