Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

06 лютого 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України" у твердій грошовій сумі - по 1300 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2025 року. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2006 року; від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , інваліда дитинства, на утримання якого відповідач сплачував аліменти до досягнення ним повноліття. Позивач стверджує, що їх син на даний час досяг повноліття, однак з 09 вересня 2022 року продовжує навчатися у Відокремленому структурному підрозділі "Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України", термін навчання по 30 червня 2025 року. У зв`язку з тим, що на даний час сім`я позивача знаходиться у скрутному матеріальному становищі, позивач сама несе витрати, пов`язані з навчанням сина, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу для сина, оскільки отримує пенсію, у власності має житлові будинки, домашнє господарство, земельну ділянку, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі - по 1300 грн щомісячно. Відповідач через свого представника подав відзив на позовну заяву, в якому вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Зазначає, що позивачем не враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є особою з інвалідністю І групи довічно і отримує лише пенсію по інвалідності, має загальне захворювання з ураженням центральної нервової системи, не завжди може забезпечити себе продуктами харчування, єдиною людиною, з якою проживає відповідач, є його мати, якій зараз 83 роки і яка сама потребує допомоги. Стверджує, що його син навчається на денній бюджетній формі навчання, що передбачає отримання стипендії, при цьому жодних доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних з навчанням сина (оплата проїзду, харчування, оплата медикаментів) позивач не надала. У зв`язку з тим, що відповідач є особою з інвалідністю І групи і не мав можливості працювати, у нього утворилася заборгованість щодо сплати аліментів, оскільки відрахування щодо виконавчих проваджень щодо сплати аліментів відбуваються з його пенсії по інвалідності. На думку відповідача, вказана ситуація свідчить про те, що навіть після досягнення повноліття його син отримує аліменти на його утримання за попередніми виконавчими провадженнями. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11:00 год. 14 березня 2023 року. 14 березня 2023 року у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи відкладено на 28 березня 2023 року на 11:00 год. 28 березня 2023 року у зв`язку з ненадходженням затребуваних документів сторонам справи розгляд справи відкладено на 26 квітня 2023 року на 12:00 год. 26 квітня 2023 року у зв`язку з ненадходженням представнику відповідача витребовуваних документів, необхідних для оспорення позовних вимог, розгляд справи відкладено на 03 травня 2023 року на 10:00 год. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, позивач спільно із своїм представником подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі, за наявними матеріалами справи, в якій просила врахувати те, що [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти повнолітній дитині в силу того, що його єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності (І група, довічно). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 вересня 2003 року. На день подання даної позовної заяви [PERSON] є повнолітнім. Як вбачається з довідки від 02.02.2023 № 76, [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України" (1 рівень акредитації) на 1 курсі денної форми навчання по спеціальності "Інженерія програмного забезпечення" з 09.09.2022 року за І бакалаврським рівнем вищої освіти, термін закінчення навчання - 30 червня 2025 року. За період з вересня 2022 року по лютий 2023 року стипендія [PERSON] становила 3020,00 грн. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №508083 від 19.08.2019, відповідач є особою з І групою інвалідності від 01.08.2019, яка встановлена довічно та потребує постійної сторонньої допомоги. Як вбачається з листа Дубровицького відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області від 10.01.2023 р. № 451/26.15, на виконанні у відділі перебувають: виконавче провадження ВП № [NUMBER], ВП № [NUMBER] та ВП № [NUMBER], які стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , боржником за якими є відповідач у даній справі. Згідно вказаного листа, заборгованість відповідача зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № [NUMBER] становить 21111,44 грн, по виконавчому провадженню ВП №69697327 - 3398,50 грн, по виконавчому провадженню ВП № [NUMBER] - 23385,83 грн. Інформація про доходи відповідача за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 18.04.2023 відсутня. За період з 01.01.2022 р. по 30.04.2023 р. сума пенсії відповідача складає 19160,00 грн. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У даному випадку при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати такі чинники як вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання, та виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Вищевказані критерії, з яких повинен виходити суд при стягненні аліментів, зазначені у правових висновках Верховного Суду, викладених у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі №592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18), від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21). На підставі наявних у справі доказів, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином сторін у справі, на дату подання позовної заяви йому виповнилося 19 років, продовжує навчання та має у зв`язку з цим потребу у матеріальній допомозі. Разом з тим, наявними у справі доказами не підтверджено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, Посилання позивача на наявність у власності відповідача житлових будинків та земельної ділянки є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження зазначених доказів. Натомість, судом встановлено, що відповідач є особою з І групою інвалідності від 01.08.2019, яка встановлена довічно та потребує постійної сторонньої допомоги, не отримує іншого доходу, окрім пенсії, сума якої за період з 01.01.2022 р. по 30.04.2023 р. становить 19160,00 грн, а наявність у відповідача нерухомого майна та земельної ділянки не підтверджена матеріалами справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти на утримання його повнолітнього сина на період його навчання, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а відповідач як особа з І групою інвалідності звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed