Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач \~звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог банк послався на те, що 01.03.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № 2006/670/7. За умовами договору банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 18 800 доларів США, а [PERSON] зобов`язався в порядку та умовах, визначених договором повернути кредит до 28.02.2013 року та сплачувати проценти за користування грошима у розмірі 13,0% річних, сплачувати інші передбачені платежі в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 05.02.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № 2008/25-100-15. За договором банк надав відповідачу у тимчасове користування 25\~570 США. Строк повернення кредитних коштів - 04.02.2018 року, проценти за користування кредитом - 13,5% річних. Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк». Згідно статуту, погодженого Національним Банком України від 12.09.2022 року та протоколу № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 18.08.2022 року АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк». Позивач стверджував, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2015 року по справі № 521/2778/15-ц з [PERSON] на користь AT «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість за спірними кредитними договорами. Рішення суду відповідачем не виконано. В порядку ч.2 ст. 625\~ЦПК України\~ три відсотка річних за період з 11.08.2019 року по 10.08.2022 року (з дати ухвалення рішення до моменту подання позовної заяви) складають 1 992,24 дол.США. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.03.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № 2006/670/7. За умовами договору банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 18 800 доларів США, а [PERSON] зобов`язався в порядку та умовах, визначених договором повернути кредит до 28.02.2013 року та сплачувати проценти за користування грошима у розмірі 13,0% річних, сплачувати інші передбачені платежі в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 05.02.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № 2008/25-100-15. За договором банк надав відповідачу у тимчасове користування 25 570 США. Строк повернення кредитних коштів - 04.02.2018 року, проценти за користування кредитом - 13,5% річних. Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк». Згідно статуту, погодженого Національним Банком України від 12.09.2022 року та протоколу № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» від 18.08.2022 року АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк». Статутом АТ «Сенс Банк» встановлено, що товариство є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги. Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ « Альфа-Банк» (п.п.1.1, 1.2 Статуту). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2015 року по справа № 521/2778/15-ц з [PERSON] на користь AT «Укрсоцбанк» стягнута заборгованість за спірними кредитними договорами в розмірі 67\~622 долари США 63 центи. Рішення набрало законної сили. За даними АСВП рішення суду від 16.09.2015 року перебувало на примусовому виконанні, виконавчий лист повернутий стягувачу згідно п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, рішення суду фактично не виконано. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Встановлене узгоджується із постановами Верховного Суду від 26.10.2018 року у справі № 922/4099/17, від 26.04.2017 у справі №918/329/16, за якими суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених\~статтею 625\~ЦК не є додатковими вимогами в розумінні\~статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, і права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2\~статті 625 ЦК України. Розмір позовних вимог підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок відповідачем не спростований. Стягнення коштів в валюті зобов`язання в даному випадку є ефективним способом захисту прав позивача (Велика Палата ВС, справа № 373/2054/16). Судовий збір підлягає присудженню на користь банку в порядку\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved