Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

До суду надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Матяша Олега Олександровича, заінтересовані особи: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокоп Олександр Едуардовича, Кременчуцька міська рада Кременчуцького районну Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із сином [PERSON] , який помер [INFO] .В якості доказів постійного проживання посилається на покази свідків [PERSON] і [PERSON] . В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, просили задовольнити. Заявниця зазначила, що після смерті сина залишилася спадщина на квартири, в якій вони разом проживали сім`єю. Її син у 2005 році продав свою квартиру, виписався з неї і переїхав проживати до них із чоловіком, проте не встиг прописатися і раптово помер у віці 29 років. Чоловік помер у неї у 2021 році, після нього вона оформила спадщину. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у м. Кременчуці, Полтавська область. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на частини квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп О.Е. від 24.06.2022 року заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина [PERSON] , оскільки не підтверджується факт постійного проживання спадкоємця з померлою. Згідно копії паспорту заявника [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з листопада 1996 року. Відповідно до відповіді Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького районну Полтавської області [PERSON] , значиться знятим з реєстрації за адресою [ADDRESS] з 27.10.2006 року і ніде не зареєстрований. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.05.1997 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] , власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] повідомили суду, що проживають поряд із заявницеюі є її сусідами. Підтвердили факт постійного проживання померлого [PERSON] разом із батьками [PERSON] і [PERSON] на час його смерті. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1261,1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України постає, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Таким чином суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] постійно проживала із сином [PERSON] станом на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадщини. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved