Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з батьком. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 11 лютого 2020 року він перебуває у шлюб з [PERSON] , від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . З початку війни, [PERSON] виїхала до Польщі, разом з нашою спільною дитиною. 24.08.2023 року відповідачка привезла йому дитину та переїхала мешкати до м. Львова. До їхньої спільної дитини, яка є хворобливою та потребує постійного догляду та занять з певними фахівцями, дружина приїжджає дуже рідко. Він змушений постійно працювати, щоб забезпечити сина всім необхідним. Виключно в інтересах дитини, він змушений звернутись до суду та просить суд визначити проживання дитини разом з ним та стягнути з відповідачки аліменти у розмірі частини її доходу до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17 квітня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання сторони та третя особа не з`явились. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в задоволенні вимоги про стягнення з неї аліментів просила відмовити, оскільки вона не працює, та не має змоги їх сплачувати. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 11 лютого 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбу ( а.с. 13 - копія свідоцтва про шлюб). В період шлюбу, [INFO] у них народився син: [PERSON] ( а.с. 12 - копія свідоцтва про народження). Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, що не заперечується сторонами. Враховуючи вищезазначене, в інтересах малолітнього,

Outcome: approved