Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

2 лютого 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 28 листопада 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 013-2902/840-0543, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути кошти в обумовлений у договорі строк. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість у розмірі 295 984,80 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На виконання зазначеного судового рішення було видано виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 58701713. В ході виконавчого провадження було частково виконано рішення суду, шляхом звернення стягнення на 1/3 частину нерухомого майна [PERSON] , вартість якого склала 230 244,00 грн. Наразі залишок боргу становить 67805,44 грн. Враховуючи, що відповідачем борг не сплачено, позивач просить суд стягнути із [PERSON] суму інфляційних втрат у розмірі 62 027,13 грн. та 3% річних - 20 318,38 грн, що загалом становить 82 345,51 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2023 року цивільну справу № 753/1859/23 передано судді Шаповаловій К.В. 16 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 5 квітня 2023 року. 5 квітня 2023 року розгляд справи було відкладено на 2 травня 2023 року у зв`язку з неявкою учасників справи. У судове засідання призначене на 2 травня 2023 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача 2 травня 2023 року надійшло клопотання про можливість розгляду справи у відсутність їх представника. Позовні вимоги підтримують. Судові повістки адресовані відповідачу, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та інші процесуальні документи надсилались відповідачу за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 2 травня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 013-2902/840-0543, відповідно до якого позичальнику був наданий кредит у розмірі 50000 доларів США, що в еквіваленті становить 252500 грн за курсом НБУ на день укладання договору. 10 лютого 2010 року [PERSON] змінила ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », що було встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року, яке набрало законної сили, було частково задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 295984, 80 грн за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № 013-2902/840-0543, а також задоволено зустрічний позов [PERSON] до банку та розірвано кредитний договір від 28 листопада 2007 року № 013-2902/840-0543 (а.с. 22-23). 22 березня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № ВП 58701713 щодо виконання виконавчого листа № 2-1175/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27 січня 2016 року (а.с. 24). Постановою приватного виконавця від 30 липня 2021 року здійснено опис майна боржника, зокрема 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] та накладено арешт на таке майно (а.с. 25). Постановою від 26 серпня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для надання експертної оцінки щодо вартості описаного та арештованого майна боржника за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до висновку про вартість нерухомого майна від 6 вересня 2021 року вартість 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] становить 328920 грн без ПДВ (а.с. 27). 11 жовтня 2021 року були назначені електронні торги щодо продажу 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , стартова ціна - 328920 грн та відповідно до протоколу № 556195 торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів (а.с 28). 1 листопада 2021 року повторно були назначені електронні торги щодо продажу 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , стартова ціна - 279582 грн та відповідно до протоколу № 558326 торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів (а.с 29). 22 листопада 2021 року втретє були назначені електронні торги щодо продажу 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , стартова ціна - 230244 грн та відповідно до протоколу № 560659 торги не відбулись оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція (а.с 30). Постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. від 22 грудня 2021 року у зв`язку із надходження 25 листопада 2021 року від стягувача заяви про залишення за собою нереалізованого майна, передано АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-1175/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27 січня 2016 року про стягнення з [PERSON] 295984, 80 грн заборгованості за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № 013-2902/840-0543, наступне майно: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 230244 грн. Відповідно до акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 22 грудня 2021 року в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-1175/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27 січня 2016 року про стягнення з [PERSON] 295984, 80 грн заборгованості за кредитним договором від 28 листопада 2007 року № 013-2902/840-0543, наступне майно: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 230244 грн. (а.с. 32). Відповідно до свідоцтва від 22 грудня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк Д.В., посвідчено, що АТ «Універсал Банк» належить на праві власності майно, яке складається з 1/3 частини квартири за адерсою: [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням рішення суду та з огляду на те, що реалізація 1/3 частини вказаного вище нерухомого майна повністю не покрило борг відповідача перед позивачем, останній просив стягнути з відповідачки 3% річних та інфляційні втрати в загальному розмірі 82345,51 грн. Згідно пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з правовою позицією Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2020 р. у справі № 924/532/19 право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Так, Верховний Суд у постанові по справі № 910/11249/17 від 07.02.2017 зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача кошти, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, а не проценти за користування кредитом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, та встановив його часткову обґрунтованість і часткову арифметичну вірність. Так, позивач, надаючи до позовної заяви розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, зазначає, що після оформлення на позивача права власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , борг відповідача станом на 9 січня 2023 року становить 67805,44 грн. При цьому позивач зазначає, що сума до стягнення за рішенням суду становить - 295984,80 грн, а сплачена сума по рішенню суду у період з 23 червня 2011 по 30 листопада 2022 року становить - 228 179,36 грн. Проте, як зазначалось вище та вбачається із долучених до позовної заяви документів, зокрема постанови про передачу стягувачу майна у рахунок погашення боргу та акту від 22 грудня 2021 року, вартість переданого майна стягувачу становить 230244 грн. Розрахунок позивача не місить відомостей та належного обґрунтування чому позивачем зазначено, що боржником сплачено суму боргу саме у розмірі 228179,36 грн, а не 230244 грн, як зазначено вище. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що позивач арифметично невірно визначив загальну суму боргу станом на 9 березня 2023 року та за підрахунками суду вона становить 295984,80 грн - 230244 грн = 65740,80 грн. Щодо періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке. Позивачем визначено перший період нарахування з 1 грудня 2019 року по 28 грудня 2021 року на суму 295984,80 грн. При цьому наданий розрахунок не місить відомостей чому такий період становить саме по 28 грудня 2021 року, враховуючи те, що 22 грудня 2021 року борг відповідачки зменшився на суму вартості 1/3 частини нерухомого майна. Як зазначалось, свідоцтво про право власності на частину нерухомого майна було видано позивачу 22 грудня 2021 року, в якому зазначено, що право власності на частину квартири підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 31-2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції станом на день видачі свідоцтва) державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії, проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, крім випадків, передбачених цією статтею. Отже, з огляду на те, що позивачем не надано суду доказів проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно 28 грудня 2021 року, з урахуванням вказаної вище норми Закону, суд визначає перший період нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 1 грудня 2019 року по 21 грудня 2021 року (день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних). Другий період нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем з 28 грудня 2021 року по 30 листопада 2022 року. Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Станом на 30 листопада 2022 року дія воєнного стану в України не скасована та не припинена, а отже позивачем помилково нараховано 3% річних та інфляційні втрати у період після 24 лютого 2022 року. Крім того, відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, оскільки датою реєстрації права власності за позивачем на частину нерухомого майна відповідача є 22 грудня 2021 року, вона не включається до початку періоду нарахування відповідальності за статтею 625 ЦК України. Отже, з огляду на вказане, суд визначає другий період для нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 23 грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року. Таким чином, за підрахунком суду, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у загальному розмірі 18615,78 грн (18269,97 грн до 21 грудня 2021 року + 345,81 грн з 23 грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року). Також за підрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне збільшення в загальному розмірі 46317,88 грн (44397,72 грн до 21 грудня 2021 року + 1920,16 грн за період з 23 грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року). При цьому, суд враховує, що наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України). У той же час, відповідачем не надано доказів здійснення будь-яких дій, спрямованих на повне чи часткове погашення заборгованості, а також відсутності її станом на 24 лютого 2022 року чи існування її в меншому розмірі. Отже, зважаючи на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами у справі, тому вони підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 64933,66 грн. На підставі частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений при зверненні позивачем до суду з позовом, підлягає стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial