Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Авентус Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначила, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 55365, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна». Зазначила,\~що вказаний\~виконавчий напис\~вчинено всупереч\~вимогам закону\~за договором,\~який не\~посвідчено нотаріально.\~Нотаріусу не\~були подані\~документи,\~передбачені законодавством.\~Розмір заборгованості\~не є\~безспірним. Тому позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 55365, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, яким стягнуто з громадянина України [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованість у розмірі 50000,00 грн. Судові витрати просила покласти на відповідача. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 09 березня 2023 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався. Відповідач ТОВ «Авентус Україна» надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що відповідачем було надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а також надано документи,що підтверджують безспірність суми заборгованості позивача перед ТОВ «Авентус Україна» та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову щодо факту підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності, іншого розміру заборгованості боржника перед Товариством на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. Тому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. у повній відповідності до вимог закону вчинено виконавчий напис № 55365 від 11 червня 2021 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованість у розмірі 50000,00 грн. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано всі необхідні документи. Позивачем не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором. Наведені позивачем доводи в обґрунтування позовних вимог не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Позивач надала відповідь на відзив, у якій заперечувала проти доводів, викладених відповідачем у відзиві. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Треті особи письмових пояснень по суті справи суду не надали. Інші пояснення, заяви та клопотання від учасників справи, які належним чином повідомлені про розгляд справи судом, не надходили. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03.11.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №3148757 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» було надано [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,9% в день від суми кредиту. 11.06.2021 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 55365 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованості у розмірі 50000 грн. 00 коп. Відповідно до\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.88 ЗаконуУкраїни "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, та не міг застосовуватися до договору №3148757 від 03.11.2020, укладеного між позивачем та відповідачем. Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така правова позиція була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного Суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від відповідача нотаріально посвідчений кредитний договір, що нотаріусом перевірено безспірність заборгованості за договором. Як вбачається з договору №3148757 від 03.11.2020, укладеного ТОВ «Авентус України» та [PERSON] , загальна вартість кредиту за стандартною ставкою становить 23550,00 грн. Тому стягнення згідно виконавчого напису з позивача заборгованості в розмірі 50000 грн. не є безспірним. Крім того, не є безспірним стягнення заборгованості за період з 03 грудня 2020 року по 09 березня 2021 року, в той час як вказаним договором передбачено строк дії договору 30 днів, тобто по 02 грудня 2020 року включно. Відповідно, за вказаним виконавчим написом заборгованість з позивача стягнута поза терміном дії договору, що також не є безспірним. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за №55365 від 11.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованості у розмірі 50000 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 142 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. Загальний розмір судових витрат позивача становить 6073,60 грн. Оскільки позов судом задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 6073,60 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved