Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Федосіївської сільської об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , про визнання протиправним та скасування рішення Лісниківської сільської ради, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно , у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення № 748 від 09 жовтня 2020 року тридцять дев`ятої сесії 7 скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки у власність для особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 0,0381 га, громадянину [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] з передачею земельної ділянки у приватну власність за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 3222484501:01:006:0283; визнати незаконною та скасувати реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:006:0283, площею - 0,0381 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197623732224, здійснену державним реєстратором Шевчук С.А., Мотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області; зобов`язати Федосіївську сільську об`єднану територіальну громаду розглянути заяву [PERSON] щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; стягнути з Федосіївської сільської об`єднаної територіальної громади, [PERSON] у солідарному порядку судові витрати у розмірі 3\~178,00 грн. В обґрунтування позову зазначала, що 20 грудня 2019 року [PERSON] придбала у [PERSON] частки нежитлового приміщення, загальною площею 118,5 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 1373 та придбала інші частки вищезазначеного нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 57. 20.12.2019 за [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на придбане нежитлове приміщення з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Продавець вищезазначених нежитлових приміщень [PERSON] неодноразово звертався до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення в оренду спірної земельної ділянки площею 0,55 га, за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель, на якій знаходяться такі приміщення. 24.10.2019 сільський голова надав Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надав відповідь заявнику за № 261 про те, що відповідно до погосподарського обліку ради ділянка за вказаною адресою не існує. 12.12.2019 рішенням за № 505, ухваленим 33 черговою сесією 7 скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району було відмовлено у наданні дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 22.01.2020 ТОВ «Виробниче об`єднання технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Відповідно зроблених технічних замірів, придбане [PERSON] нежитлове приміщення, позначене літерою А (магазин), займає площу земельної ділянки 145 кв.м., допоміжне господарське приміщення, позначене літерою Б (сарай) з навісом та вбиральнею, займає площу земельної ділянки 79 кв.м. і розташовується на відстані 15 метрів від основного приміщення (магазину). Зазначені нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці загальною площею 550 кв.м., тобто 0,055 га або 5,5 соток і займають собою площу у розмірі 224 кв.м., тобто 0,0224 га, тобто 2,24 сотки. 20.07.2020 [PERSON] звернулась із заявою до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, орієнтовною площею 0,0550 га за адресою: [ADDRESS] , на підставі того, що вона є власником придбаних нежитлових приміщень, які розташовуються на спірній земельній ділянці. 11.09.2020 рішенням № 678, ухваленим 38 черговою сесією 7 скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області позивачу було відмовлено у відведенні у власність земельної ділянки та наданні дозволу на розробку проектів землеустрою із земель запасу комунальної власності територіального громади села Лісники у зв`язку з поданням неповного пакету документів. Рішенням № 755 Лісниківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області від 09.10.2020 повторно відмовила позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 49 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, орієнтовною площею 0,02 га, у зв`язку з тим, що рішення не набрало достатньої кількості голосів депутатів Лісниківської сільської ради. Того ж дня, рішенням № 748 Лісниківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області затвердила проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею 0,0381 га, за кадастровим номером 3222484501:01:006:0283 громадянину [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] . 15.10.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197623732224. З урахуванням викладеного позивач звернулась до суду із даним позовом, просила задовільнити позовні вимоги. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.08.2021 було відкрито позовне провадження у цій справі. 25.11.2021 представник Феодосіївської сільської об`єднаної територіальної громади подав до суду письмові пояснення по суті спору, зазначивши, що позивачем не надано обґрунтовування та розміри території (земельної ділянки), яка необхідна для обслуговування належної позивачеві нерухомості та яким чином і в якій мірі земельна ділянка з кадастровим номером 3222484501:01:006:0283 заважає здійснювати обслуговування нелажної позивачеві нерухомості, оскільки торгівельне приміщення за адресою: [ADDRESS] , знаходиться поза межами земельної ділянки за кадастровим номером 3222484501:01:006:0283. Стосовно вимоги про визнання незаконною та скасування реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3222484501:01:006:0283, то вона є похідна від вимоги про скасування рішення ради та відповідно не підлягає задоволенню. Крім того, представником ради зазначено, що позивач зверталась до Лісниківської сільської ради: із заявою від 24.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,0550 га по [ADDRESS] ; та із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки у користування на умовах оренди терміном на 49 років для обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,02 га по [ADDRESS] . За результатами розгляду вказаних заяв прийняті рішення Лісниківською сільською радою № 678 від 11 вересня 2020 року та № 755 від 09 жовтня 2020 року відповідно. Вказані рішення не оскаржувались та є чинними. Тобто розглянути повторно подані раніше заяви не є можливим за умови чинності вже прийнятих по ним рішень. Крім того зазначені заяви подані на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу або для оренди та зазначена різна площа земельної ділянки. А вимога позивача сформована щодо відведення у власність земельної ділянки. Позивач не звертався до Феодосіївської сільської ради із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Феодосіївська сільська рада не вчиняла дій (або бездіяльності) щодо розгляду заяви позивача так як вона не подавалась до сільради. А тому заявлені вимоги [PERSON] з приводу зобов`язання ради розглянути її заяву є передчасними, оскільки її права на розгляд заяви відповідно не були порушені. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2021 було частково задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Фесенко Анатолія Леонідовича про забезпечення позову. Витребувано у Феодосіївської сільської об`єднаної територіальної громади, завірені належним чином копії документів. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2022 було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Фесенко Анатолія Леонідовича про витребування доказів у Архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2022 було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Фесенко Анатолія Леонідовича про забезпечення позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.08.2022 року до матеріалів справи було долучено належним чином засвідчені копії документів, які надійшли від Архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації,було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 04.04.2023 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання 04.04.2023 з`явився. Проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. Інші учасники у судове засідання 04.04.2023 не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У судовому засіданні 04.04.2023 було оголошено перерву до 17 год. 30 хв. В подальшому учасники справи у судове засідання не з`явилися У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 20 грудня 2019 року [PERSON] придбала у [PERSON] частки нежитлового приміщення, загальною площею 118,5 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Люхняк Світлани Василівни за реєстровим номером 1373 та придбала інші частки вищезазначеного нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Люхняк Світлани Василівни за реєстровим номером 57. 20.12.2019 за [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на придбане нежитлове приміщення з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що земельна ділянка під вищезазначені нежитлові приміщення не була сформована та не мала кадастрового номеру, позивач та попередній власник [PERSON] неодноразово зверталась до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення в оренду земельної ділянки та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені заяви задоволені не були. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність встановлені ст. ст. 118, 122, 123 ЗК України, ст. ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету. Так, рішенням Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 748 було затверджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею 0,0381 га, за кадастровим номером 3222484501:01:006:0283 громадянину [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] . Проте, як вбачається із роздруківки даних з Публічної кадастрової карти України, враховуючи координати поворотних точок меж земельної ділянки за кадастровим номером 3222484501:01:006:0283, яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення сільської ради, частково нежитлові приміщення, які належать на праві власності [PERSON] розташовані в межах вказаної земельної ділянки. Відповідно до ч.1, ч. 2\~ст.120\~Земельного кодексу\~України (далі ЗК України) (в редакції чинній на момент укладення договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення; якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-253цс16 за змістом\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Суд зазначає про важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах\~ст. 120 ЗК України,\~ст. 377 ЦК України,\~інших положеннях\~законодавства (постанова\~від 4\~грудня 2018\~року у\~справі №\~910/18560/16\~(пункт\~8.5),\~від 3\~квітня 2019\~року у\~справі №\~921/158/18\~(пункт\~51),\~від 22\~червня 2021\~року у\~справі \~ №\~200/606/18\~(пункти\~37-38)).\~Згідно з\~вказаним принципом\~особа,\~яка законно\~набула у\~власність будинок,\~споруду,\~має цивільний\~інтерес в\~оформленні права\~на земельну\~ділянку під\~такими будинком\~і спорудою\~після їх\~набуття (постанова\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 18\~грудня 2019\~року у\~справі №\~263/6022/16-ц\~(пункт\~42)).\~До особи,\~яка набула\~право власності\~на житловий\~будинок (крім\~багатоквартирного),\~будівлю або\~споруду,\~переходить право\~власності,\~право користування\~на земельну\~ділянку,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення в\~обсязі та\~на умовах,\~встановлених для\~попереднього землевласника\~(землекористувача)\~(ч.\~1\~ст. 377 ЦК України). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (абзац перший частини другої\~ст. 120 ЗК України). Такі висновки викладені в пунктах 54-56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі № 903/1030/19. Враховуючи, що позивач є власником нерухомості, яка частково знаходиться на земельній ділянці, що була передана у власність іншій особі на підставі рішення ради, що по суті є порушенням принципу цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про протиправним та скасування рішення № 748 від 09 жовтня 2020 року тридцять дев`ятої сесії 7 скликання Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки у власність для особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 0,0381 га, громадянину [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] з передачею земельної ділянки у приватну власність за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 3222484501:01:006:0283. Визнання незаконною та скасування рішення про державну реєстрацію вищезазначеної земельної ділянки є похідними вимогами та також підлягають задоволенню. При чому суд звертає увагу, що оскільки Лісниківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області знаходиться в стані припинення внаслідок створення Феодосіївської сільської об`єднаної територіальної громади, яка відповідно до ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою, у зв`язку з чим вищезазначені позовні вимоги були правомірно заявлені самедо Феодосіївської сільської об`єднаної територіальної громади, а не до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Разом з тим вимога щодо зобов`язання уповноваженого органу розглянути заяву [PERSON] щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, позивач зверталась до Лісниківської сільської ради: із заявою від 24.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,0550 га по [ADDRESS] ; та із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки у користування на умовах оренди терміном на 49 років для обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,02 га по [ADDRESS] . За результатами розгляду вказаних заяв прийняті рішення Лісниківською сільською радою № 678 від 11 вересня 2020 року та № 755 від 09 жовтня 2020 року відповідно. Вказані рішення не оскаржувались та є чинними. Тобто, розглянути повторно подані раніше заяви не є можливим за умови чинності вже прийнятих по ним рішень. Крім того зазначені заяви подані на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу або для оренди та зазначена різна площа земельної ділянки. А вимога позивача сформована щодо відведення у власність земельної ділянки. Позивач не звертався до Феодосіївської сільської ради із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Феодосіївська сільська рада не вчиняла дій (або бездіяльності) щодо розгляду заяви позивача так як вона не подавалась до сільради. А тому заявлені вимоги [PERSON] з приводу зобов`язання ради розглянути її заяву є передчасними, оскільки її права на розгляд заяви не були порушені, оскільки остання не була подана, а попередні заяви були розглянуті, по останнім були прийняті рішення, які не оскаржувались в судовому порядку. Враховуючи часткове задоволення позову, та те, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014), приймаючи до уваги, що саме внаслідок прийняття неправомірного рішення радою були порушені права та інтереси позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення 1\~816 грн. (дві немайнові вимоги) за рахунок бюджетних асигнувань Феодосіївської сільської об`єднаної територіальної громади. На підставі викладеного ст. 19 Конституції України, ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України,

Outcome: partial