Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

\~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 16.02.2002 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Новояворівській міській раді, про що складено відповідний актовий запис №31. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що на початку подружнього життя вони з відповідачем проживали добре, однак пізніше останній став зловживати алкогольними напоями, перестав цікавитися дітьми та сім`єю загалом, внаслідок чого між ними стали виникати сварки та скандали на побутовому грунті. Окрім цього між сторонами зникло взаєморозуміння, у зв`язку з чим проживати однією сім`єю надалі вони не можуть. Сторони проживають окремо вже тривалий час та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зазначає, що примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. \~ \~ Ухвалою Яворівського\~районного суду\~Львівської області\~від 03.11.2022\~\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.12.2022 клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено та надано сторонам термін для примирення строком на три місяці, а провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, зупинено до 02.03.2023 (до закінчення строку для примирення). Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2023\~поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.05.2023, є дата складення повного судового рішення 11.05.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 16.02.2002 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Новояворівській міській раді, про що складено відповідний актовий запис №31. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Дані факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.02.2022, виданого Новояворівською міською радою. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивачка, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 992 грн 40 коп. Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, позивачці слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету, а саме: 496 грн 20 коп. Крім того, 50 % сплаченого судового збору, що становить 496 грн 20 коп, слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved