Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.05.2019 по 09.11.2022 у розмірі 2050,71 грн, а також за період з 01.06.2019 по 31.01.2022 інфляційні втрати, нараховані в розмірі 375,94 грн та 3% річних, які нараховані за період з 11.05.2019 по 23.02.2022 в розмірі 168,99 грн; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, що поставлявся за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладення типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. Відповідач у період з 01.05.2019 по 09.11.2022 несвоєчасно і в неповному розмірі здійснював оплату за спожитий природний газ, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 2050,71 грн. Посилаючись на\~ст. 625 ЦК України, позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.05.2019 по 09.11.2022, як відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 17.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.02.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній не погоджується з позовними вимогами з підстав їх необґрунтованості. Кожен місяць він подавав показники спожитого газу, сплату за використані об`єми газу він здійснював на підставі показників лічильника, а тому заборгованості за спожитий природний газ не має. При цьому, вважає, що позивач свідомо занижував показники газу в осінні та зимові місяці, а вкінці року позивач нарахував кількість газу по своїм показникам, які не відповідали фактично спожитому. Цю кількість газу позивач обрахував по ціні за грудень 2020 з врахуванням коефіцієнту приведення до стандартних умов. Зокрема вказує, що заборгованість в сумі 1209,51 грн станом на травень 2019 виникла з урахуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов з листопада 2018 по травень 2019. При цьому, у листопаді 2018 заборгованість була відсутня. Тому, на думку відповідача, і виникла така заборгованість. Окрім того, звертає увагу, що отримує субсидію з 2015, яку йому б не призначили за наявності заборгованості. У відповіді на відзив позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На аргументи відповідача зазначив, що формування рахунку на оплату послуг за поставлений газ, що надходили споживачу для оплати та копії яких були надані відповідачем, відбувається виключно на підставі обсягів спожитого природного газу від Оператора ГРМ та тарифу, що діяв у відповідний період, за який було отримано дані обсяги. Наголошує, що TOB «Житомиргаз Збут» як постачальник природного газу здійснює нарахування виключно за даними Оператора ГРМ (AT «Житомиргаз»), а відтак проведення будь-яких перерахунків за поставлений природний газ є можливим лише після корегування Оператором ГРМ даних про об`єми (обсяги) розподіленого природного газу. Таким чином, вважає, що доводи відповідача стосуються безпосередньо його взаємовідносин та Оператора ГРМ (AT «ЖИТОМИРГАЗ») у розрізі визначення обсягів спожитого природного газу.\~ Що ж до відсутності заборгованості у листопаді 2018, то вказане твердження відповідача не відповідає дійсності, що підтверджується фінансовим станом по особовому рахунку. Щодо аргументів відповідача, що призначена йому субсидія є підтвердженням відсутності заборгованості, зазначає, що позивач не повноважне контролювати порядок та умови надання споживачу субсидій. Однак, зазначає, що відповідно до наданих відповідачем повідомлень про призначення субсидії, така з листопада 2019 виплачувалась відповідачу у готівковій формі, а тому у фінансовому стані не відображається. У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач заперечив проти вимог позовної заяви з наведених у відзиві підстав. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Зі змісту\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до положень\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст.\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496\~постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам, додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності. Пунктом 32 Правил № 2496 передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 625\~ЦПК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що відповідно до розрахунку споживання природного газу ТОВ "Житомиргаз збут", [PERSON] побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Розмір боргу станом на 09.11.2022 складає 2050,71 грн. Згідно довідки, виданої начальником відділу продажів фізичним особам ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" Давидовою О.В., споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] надаються послуги з постачання природного газу. Типовий договір постачання ТОВ «Житомиргаз збут» природного газу побутовим споживачам опублікований в газеті «Житомирщина» від 22.12.2015 № 136. Відповідно до постанови від 21.04.2017 № 527 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» (код ЄДРПОУ 39577504) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Відповідач є споживачем послуг природного газу, які надає позивач, оскільки фактично споживаючи природний газ, вважається таким, що прийняв пропозицію ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо укладення договору постачання природною газу побутовим споживачам, положення якого затверджені\~постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач не отримує послуги, які надає позивач, що відповідач припинив споживання природного газу або отримує природний газ в іншого постачальника. Зі змісту розрахунку споживання природного газу за період з 01.05.2019 по 09.11.2022 убачається, що у [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 2050,71 грн. Несплата відповідачем отриманих комунальних послуг не допускається. Правильність нарахованого позивачем розміру заборгованості відповідач не спростував, свій розрахунок не надав. Що ж до твердження відповідача про свідоме заниження показників газу в осінні та зимові місяці, а в подальшому нарахування кількості газу по своїм показникам, які не відповідали фактично спожитому, суд зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження незаконних дій ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо нарахування йому заборгованості за природний газ, а тому доводи відповідача не заслуговують на увагу. Встановлено, що ТОВ «Житомиргаз Збут» як постачальник надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, тобто, забезпечує споживачів ресурсом природного газу, а інші послуги, зокрема, облік газу, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників газу та технічні види робіт з підключення, обмеження, локалізації і ліквідації аварійних ситуацій тощо, здійснює Оператор ГРМ - АТ «Житомиргаз», до якого відповідач вимог щодо неправомірності обліку обсягу спожитого газу не заявляв. ТОВ «Житомиргаз Збут» отримує дані щодо обсягів споживання побутовими споживачами природного газу від АТ «Житомиргаз», тому позивач як постачальник зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного оператором ГРМ об`єму газу та зазначати його в рахунках на оплату. Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ. Проте, посилаючись на правильні дані про обсяг використаного спожитого газу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували його намагання врегулювати розбіжності в частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу, а також доказів оплати за спожитий природний газ в повному обсязі за період, вказаний в позові. При цьому, суд критично відноситься до твердження позивача про відсутність у нього заборгованості з тих підстав, що отримує субсидію. Вказані обставини не мають правового значення у справі про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Таким чином, враховуючи, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які відповідач не виконує належним чином, належним чином не здійснює плату за послуги зі споживання природного газу, які надає позивач, чим порушуються його права, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожитий природний газ є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, щодо інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, то таке полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13. Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 375,94 грн та 3% річних в розмірі 168,99 грн також підлягають забоволенню. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі сторони відповідача не виконувалися належним чином, відповідач своєчасно не вносив необхідні платежі, чим порушив права позивача і допустив заборгованість за період з 01.05.2019 по 09.11.2022 в сумі 2050,71 грн, на які позивачем нараховані за період\~з 01.06.2019 по 31.01.2022 інфляційні втрати в розмірі 375,94 грн та 3% річних, які нараховані за період з 11.05.2019 по 23.02.2022 в розмірі 168,99 грн, а тому наявні підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» повністю.

Outcome: approved