Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , як такої, що навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у комунальному закладі «Прилуцький фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради, у розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення дочкою навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Дочка перебуває на утриманні позивачки, відповідач має можливість сплачувати аліменти оскільки працевлаштований і має достатній заробіток. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності проти стягнення аліментів на утримання дочки яка продовжує навчання не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.п.7) виданого 02.03.2005 вбачається, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , яка змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 10 червня 2010 року (а.с.4). \~ \~ \~ \~Позивачка та її дочка [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,8). Згідно виконавчого листа №2-70/2007 від 16.01.2007 виданого Прилуцьким міськрайонним судом, вбачається, що з [PERSON] , щомісячно стягувались на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.01.2007, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.10). З довідки №21 від 06.02.2023 виданої в.о. директора Котляр Т., «Прилуцького фахового медичного коледжу» Чернігівської обласної ради вбачається, що [PERSON] дійсно навчається з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 рік в даному закладі на ІІІ курсі денної форми навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» (а.с.9). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких\~обставин,\~оцінюючи в\~сукупності досліджені\~в судовому\~засіданні докази,\~суд знаходить\~достовірно встановленим,\~що дочка\~сторін \~ [PERSON] ,[INFO] , продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги; яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку,\~щодо факту неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дочки доказів суду не надав;\~при цьому заявлені\~позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі \~частки всіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання,\~але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з\~ч.6\~ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини визнав повністю, то з нього підлягає стягненню 50% судового збору на користь держави. На підставі наведеного, ст.180-184, 199-200 СК України,

Outcome: approved