Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

16 березня 2023 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її сином [PERSON] у період з 2013 по 2017 роки. Від спільного проживання у них народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей вказаний [PERSON] зі слів матері дітей відповідно до ст. 135 СК України. Її син за життя вважав батьком дітей, однак в установленому законом порядку своє батьківство не визнав, та [INFO] помер. Відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із дітьми. Відповідач, як матір дітей, не приділяє їм належної уваги, не займається їхнім вихованням, не утримує матеріально, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Під час дистанційного навчання відповідач не створила умови для навчання дітей. Від початку 2022-2023 навчального року діти жодного разу не вийшли на онлайн- урок. На неодноразові прохання класного керівника та соціального педагога відповідача організувати навчання дітей, остання не реагувала. Відповідач не відвідує батьківські збори не приймає участі у житті класу. Вчителі неодноразово намагалися відвідати місце проживання відповідача разом із дітьми, однак остання двері не відчиняла. 04.10.2022 керівництво гімназії направило повідомлення про сім`ю, яка перебуває у складних життєвих умовах до Служби у справах дітей Покровської районної у місті ради та КМЦСССДМ, а 21.12.2022 року до ССД Покровської районної в місті ради направлено клопотання про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо навчання дітей. 30.01.2023 до відділення поліції №3 керівництвом гімназії направлено клопотання щодо сприяння в поверненні дітей до занять та притягнення відповідача до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. 09.02.2023 працівник поліції проходячи повз будинку, де мешкає відповідач, почув крики дітей про те, що вони тривалий час самі вдома, голодні, просили відвести їх до бабусі. З 09.02.2023 діти проживають у родині позивача, які приходиться їм бабусею. У зв`язку із тим, що відповідач не цікавиться та не піклується про своїх дітей, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у ньому, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не скористалася своїм правом на подання відзиву. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду свідчення, що вона працює соціальним педагогом Криворізької гімназії №41 Криворізької міської ради. Вказала, що вона почала працювати з родиною [PERSON] з квітня 2022 року, оскільки діти не виконували належним чином домашнє завдання. З вересня 2022 року проблеми з`явились знову та матір відмовлялась йти на контакт. Вона з працівниками Криворізької гімназії №41 Криворізької міської ради відвідували родину за адресою [ADDRESS] та [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вони намагались потрапити до квартири щоб налаштувати зв`язок для онлайн навчання дітей, мати проти цього категорично заперечувала та до квартири не впустила. На зв`язок матір після 10 днів після відвідування не вийшла. Коли вдруге вони прийшли за місцем мешкання [PERSON] , двері відчинив невідомий чоловік та повідомив, що власниця з дітьми виїхала. З листопада по грудень 2022 року діти на навчання не вийшли. 27 січня 2023 року вчителька повідомила, що бачила дітей на дитячому майданчику. В подальшому вона дізналась, що дітей у [PERSON] вилучила служба у справах дітей. За час навчання дітей [PERSON] батьківські збори не відвідувала. Вказала, що з 16.03.2023 [PERSON] не цікавилась життям дітей, на зв`язок з працівниками навчального закладу не виходила. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду свідчення, що він працює дільничним офіцером ВП № 3 КРУП та обслуговує територію по [ADDRESS] , де мешкала відповідачка з дітьми. Зазначив, що родину [PERSON] бачив неодноразово, оскільки будівля, де розміщено дільничний пункт, знаходиться поряд з будинком, де мешкала сім`я [PERSON] . Вказав, що бачив, як діти знаходись самостійно на балконі та неодноразово бачив [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, яка порушувала комендантську годину. Він намагався неодноразово потрапити до квартири [PERSON] , проте двері ніхто не відчиняв. До квартири він потрапив разом із працівниками соціальної служби під час рейду, оскільки діти перебували на балконі та голосно кричали, що матері вдома тривалий час немає і вони голодні. Після того як вони увійшли до квартири, то зафіксували, що помешкання перебувало повністю в антисанітарному стані: підлога дуже брудна, шпалери зірвані, відсутні ліжка та постіль. Було з`ясовано, що у дітей є дідусь з бабусею, яких у цей же день було повідомлено про ситуацію з дітьми, та вони негайно прибули за ними. З лютого 2023 року він [PERSON] за адресою проживання не бачив, хоча неодноразово відвідував квартиру, двері якої ніхто не відчиняв. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані: мати - [PERSON] , батько- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.2014, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №00038505244 від 15.02.2023(а.с.14,15). [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої записані: мати - [PERSON] , батько- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.09.2015, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №00038505400 від 15.02.2023(а.с.16,17). Згідно побутової характеристики на [PERSON] , складеної майстром дільниці №1 ТОВ «Житлокомцентр», затвердженою директором ТОВ «Житлокомцентр» [PERSON], [PERSON] за період проживання за адресою [ADDRESS] характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, діти часто залишаються без догляду. В квартирі збираються сумнівні компанії (а.с.19). Відповідно до характеристики на родину учнів 2-Є класу Криворізької гімназії №41 Криворізької міської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько дітей помер, мати не приділяє уваги навчанню та вихованню дітей. Під час дистанційного навчання в 2 класі матір`ю не були створені умови для навчання дітей. Від початку 2022-2023 навчального року діти жодного разу не вийшли на онлайн уроки. За заявою матері, діти були переведені на сімейну форму навчання, але ця форма навчання була скасована через недобросовісне виконання матір`ю обов`язків щодо забезпечення умов для навчання дітей. Мати не відвідує батьківські збори і не бере участі у житті класу. (а.с. 20) За інформацією Криворізької гімназії №41 Криворізької міської ради щодо проведеної роботи з родиною [PERSON] вбачається, що працівники школи 05 вересня 2022 року та 03 жовтня 2022 року намагались перевірити місце навчання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак [PERSON] не надала доступ до квартири. На телефонні дзвінки педагогічних працівників не відповідає. З жовтня 2022 року, зі слів матері родина переїхала до м. Дніпро. Наказом № 199-Од від 12.10.2022, за заявою матері дітей переведено з 12.10.2022 по 23.12.2022 на сімейну (домашню) форму навчання. Через те, що мати ігнорувала будь-який зв`язок з працівниками закладу, на нагадування про терміни перевірених робіт не реагувала, форма сімейного навчання була скасована. Спроби зв`язатись з матір`ю та відновити навчання дітей з січня 2023 року результатів не дали, так як мати ігнорувала будь-які повідомлення через телефон. (а.с. 21) Рішенням виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради від 19.04.2023 № 226, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки мати належним чином не виконує свої батьківськи обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, не створює належних умов для проживання дітей, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. (а.с.58). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не бере участь у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, не забезпечує їх участь у навчанні, не створює належних умов для їх розвитку та життя. Крім того, суду наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а також відповідач у судове засідання не з`явилася та не надала суду доказів на спростування викладених у позові підстав для позбавлення її батьківських прав відносно дітей. За таких встановлених обставин, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved