Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

27 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: літ. А-1 - житловий будинок, дерев`яний, обкладений цеглою: №1 - коридор, площею 5,8 кв.м.; №2 - кухня, площею 7,8 кв.м.; № 3 - прохідна, площею 10,1 кв.м.; №4 - житлова, площею 18,8 кв.м.; №5 - житлова, площею 10,5 кв.м.; № 6 - житлова, площею 7,5 кв.м.; загальна площа - 60,5 кв.м., з неї, житлова - 36,8 кв.м., підсобна - 23,7 кв.м; літ. А1 - житлова прибудова, дерев`яна, обкладена цеглою; літ. а2 - прибудова, дерев`яна, обкладена цеглою; літ. В - гараж, дерев`яний, обкладений цеглою; літ. Г - літня кухня, цегла; літ. г1 - прибудова, цегла; літ. Д - сарай, дерев`яний, обкладений цеглою; літ. У - вбиральня, цегла; літ У1 - вбиральня, цегла; №1 - хвіртка, металева; № 2 - ворота, металеві; №3 - огорожа, металева, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивач є власницею 17/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке отримала в порядку спадкування після смерті батьків. Інші 8/25 часток житлового будинку перебували у власності громадянки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1984 року. Після отримання [PERSON] двокімнатної квартири [ADDRESS] , реєстрація на 8/25 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яке належало на праві особистої власності [PERSON] , була ліквідована рішенням Виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів від 17.10.1984 року №376 «Про розподіл квартир і прописку». За життя, мати позивачки - [PERSON] та батько [PERSON] , фактично являлися власниками всього житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] і користувалася будинком в цілому разом із 8/25 частками з жовтня 1984 року. За період з жовтня 1984 року і до даного часу відповідачі - [PERSON] та [PERSON] не пред`являли будь-яких претензій ні до її батьків, ні до неї особисто, щодо 8/25 часток житлового будинку по вищевказаній адресі. Крім того, зазначає, що виділити чи відокремити 8/25 часток житлового будинку в окремий житловий номер технічно не можливо. Розібрати на будівельні матеріали теж неможливо бо технічно порушиться в цілому конструктивні елементи будинку, що може призвести до його руйнування. Тому просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник позивача в заяві до суду позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив справу розглядати без його та позивача участі. Представник Роменської міської ради Сумської області в клопотанні до суду просив справу розглянути за наданими позивачем доказами в межах закону та у відсутності представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, в заяві до суду позов визнали, просили справу розглядати без їх участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області 18.01.2021 р., після смерті [PERSON] 17/25 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0632 га, наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5910700000:05:082:0121, належали [PERSON] (а.с. 13-15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 10). Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11-12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. 21.09.2022 року, спадкоємицею після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] на 17/25 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-18). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. 21.09.2022 року, спадкоємицею після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0632 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-21). Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , виготовлений 17.05.2022 року на замовлення [PERSON] , складається з житлового будинку літ. А-1, житлової прибудови літ. А1, прибудови літ. а2, гаражу літ. В, літньої кухні літ. Г, прибудови літ. г1, сараю літ. Д, вбиральні літ. У, У1, хвіртки № 1, воріт № 2, огорожі № 3 (а.с. 22-28). Згідно звіту про оцінку майна, складеного ФОП [PERSON] 30.09.2022 р., 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , складають 46400 грн. (а.с. 29). Як вбачається з листа № 484/05-10 від 12.02.2021 [PERSON] Управління адміністративних послуг Роменської міської ради пропопувало останній звернутись до органів державної реєстрації з правовстановлюючим документом на 8/25 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я останньої (а.с. 30). 8/25 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , перебували у власності громадянки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1984 року (а.с. 31). Відповідно до довідки № 14 від 09.03.2021 року КП «Роменське МБТІ» РМР право власності [PERSON] на 8/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , погашено на підставі рішення міськвиконкому №376 від 17.10.1984 року (а.с. 32). Згідно архівного витягу № 65 від 02.02.2021 року рішенням Виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів від 17.10.1984 року №376 «Про розподіл квартир і прописку» виділено [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] , реєстрація на 8/25 часток житлового будинку за адресою [ADDRESS] , яке належало на праві особистої власності [PERSON] була ліквідована (а.с. 33). Відповідно до листа № 03-26/3206 від 25.11.2022 року виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області зазначено, що Роменська міська територіальна громада не має права власності на частку в нерухомому домоволодіння по [ADDRESS] , тому і розпоряджатись чужим майном не має законних підстав (а.с. 34). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Виходячи з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належить право власності на 17/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Інші 8/25 часток житлового будинку перебували у власності громадянки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1984 року, проте вказане право власності погашено на підставі рішення міськвиконкому № 376 від 17.10.1984 р. Позивачем в особі представника за змістом позову не визначено правову норму, що на думку суду мають регулювати спірні відносини, а тому суд, здійснюючи самостійно правову кваліфікацію та виходить з того, що у позові зазначено щодо відкритого безперервного володіння нерухомим майном батьками позивача з жовтня 1984 р., право власності на яке ні за ким не зареєстровано, то до даних правовідносин підлягають застосуванню ст.ст. 334, 335 ЦК України, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові ВП ВС від 04.12.2019 року по справі № 917/1739/17. Крім того, ч. 1 ст. 344 ЦК встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Давність володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про визнання права власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 28 квітня 2020 року у справі № 552/1354/18. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що батьки позивача з 1984 року являлись фактично власниками всього житлового будинку за вказаною адресою, що дало б можливість суду розглянути обставину набуття права власності за набувальною давністю, у порядку ст. 334 ЦК України. Окрім іншого, згідно ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу. При цьому, суб`єкти господарювання та громадяни, яким стало відомо про нерухоме майно, що не має власника або власник якого невідомий, повідомляють про це органи місцевого самоврядування, на території якого воно розміщене. Процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна врегульована Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. п. 82 - 88 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок). У разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна заявником є орган місцевого самоврядування, а саме його уповноважений представник, відомості про якого містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за нотаріально посвідченою довіреністю, дійсність якої перевіряється за допомогою Єдиного реєстру довіреностей. Заяву про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна формує державний реєстратор / нотаріус за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під час розгляду заяви державний реєстратор / нотаріус встановлює наявність (відсутність): - державної реєстрації прав на майно, щодо якого подано таку заяву; - державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно - у разі коли підставою для взяття на облік нерухомого майна є відмова власника від права власності на таке майно (п. 76 Порядку; ч. 3 ст. 347 Цивільного кодексу; ч. ч. 1, 2 ст. 142 Земельного кодексу). За результатом розгляду заяви державний реєстратор може прийняти рішення щодо: 1) взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, за результатом якого вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості; 2) відмови у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна, з таких підстав: - безхазяйне майно не підлягає обліку відповідно до закону; - із заявою звернулася неналежна особа; - у Державному реєстрі прав, у тому числі його архівній складовій частині, наявні записи про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, щодо якого подано заяву про взяття на облік; - у Державному реєстрі прав відсутні записи про припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з відмовою власника від права власності на таке майно. Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в день прийняття відповідної заяви, без справляння адміністративного збору. Датою та часом взяття на облік вважаються дата та час реєстрації заяви, за результатом розгляду якої державний реєстратор прийняв рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. За результатом розгляду заяви подані документи зберігають суб`єкт державної реєстрації прав, нотаріус протягом трьох років. Процедура формування заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та перелік відомостей, що вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, передбачені п. п. 13 та 36 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (зі змінами). У статті 335 Цивільного кодексу також закріплено, що після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду в комунальну власність. Справи про передачу безхазяйної нерухомої речі в комунальну власність розглядає суд у порядку окремого провадження за правилами, встановленими ст. ст. 329 - 333 Цивільного процесуального кодексу. З наведеного вбачається, що за умови дотримання належної процедури, що викладена вище, яка повинна мати наслідком передання безхазяйного нерухомого майна у комунальну власність, тільки у даному випадку у позивача може виникнути спір із органом місцевого самоврядування щодо визнання права власності на частину житлового будинку із господарськими спорудами, а відтак, суд не знаходить підстав для задоволення позову як згідно правових норм, що зазначені стороною у позовній заяві, так і за нормами права, згідно яких суд самостійно здійснив правову кваліфікацію. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі положень ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України , суд,

Outcome: dismissed