Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «УКРДОРС» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вказуючи на те, що з згідно з записом № 14 від 03.06.2013 року її трудової книжки, її прийнято на роботу з 03.06.2013 року шліфувальником по дереву деревообробного цеху № 4 ТзОВ «Укрдорс» згідно з наказом № 34/1 від 03.06.2013 року. Згідно з записом № 15 від 28.12.2022 року трудової книжки, її звільнено з роботи шліфувальника по дереву деревообробного цеху № 4 ТзОВ «Укрдорс» згідно з наказом № 50/К від 28.12.2022 року. При звільненні вона отримала копію розпорядження № 50/5 від 28.12.2022 року про припинення трудового договору на підставі п.1 ст.36 КЗпроП України, у якому вказано, що дні невикористаної відпустки відсутні. У період дії правового режиму воєнного стану та відповідних обов`язків роботодавця, їй, як працівнику ТзОВ «УКРДОРС» з вересня 2022 року не виплачено заробітна плата. При цьому у першій половині вересня 2022 року частина заробітної плати була виплачена, а інша частина заробітної плати за вересень не виплачена на день звільнення. Також не виплачена заробітна плата за жовтень, листопад та грудень 2022 року по день звільнення. При звільненні не проведено розрахунок при звільненні. Після звільнення їй було виплачено 1000 грн. в рахунок заробітної плати за вересень. Інша частина нарахованої заробітної плати за вересень 2022 року та інші місяці по день звільнення не виплачені по час звернення до суду. Посилається на ст.ст.47, 116,117 КЗпроП України. При звільненні 28.12.2022 року був виданий наказ про її звільнення та повернута трудова книжка з відповідним записом. При звільненні їй не видавались довідки про розрахунок, в зв`язку з чим їй не відомо які суми були нараховані при розрахунку. Має лише довідки форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу про нараховану заробітну плату за вересень-грудень 2022 року, про кількість відпрацьованих днів у місяці. Просить стягнути з ТзОВ «УКРДОРС» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.09.2022 року по 28.12.2022 року, середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку по заробітній платі при звільненні з 28.12.2022 року по день винесення рішення, судові витрати по сплаті судового збору та оплату витрат на правничу допомогу. В судове засідання позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно відповіді на відзив, просить розглядати справу у її відсутність, вказуючи, що відповідач визнає її право на стягнення заробітної плати, але з відрахуванням податків та зборів. Посилання відповідача на необхідність зменшення середнього заробітку вважає безпідставними, так як на сьогодні підприємство відповідача забезпечує роботою 114 осіб, відключення світла відбулось 16.01.2023 року, на території Волинської області не велись бойові дії, підприємство відповідача та виробничі потужності не перебувають в зоні бойових дій. Обставини, на які посилається відповідач, не завдали збитків підприємству і відсутні докази таких збитків та їх причин. З 24.02.2022 року ВР України прийнято дев`ять нормативно-правових актів, які вводять пільги для юридичних осіб для ведення підприємницької діяльності. Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», період протягом якого вплачується компенсація за прострочення розрахунку при звільнення скорочена до шести місяців. Відповідачем не сплачені обов`язкові податки та збори до пенсійного та державного фонду, що позбавило її можливості отримувати виплати по безробіттю у встановленому розмірі. Станом на травень 2023 року, вже протягом 6 місяців, у період дії воєнного стану, вона фактично позбавлена прожиткового мінімуму, який мав забезпечити їй належний життєвій рівень для забезпечення фізіологічних та соціальних потреб. Розмір компенсації за затримку виплати заробітної плати не значно перевищує розмір заборгованості по заробітній платі. Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як невиплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, середній заробіток за період затримки розрахунку, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із указаних сум, присуджених за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно відрахуванню з них при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачені працівнику на підставі судового рішення суми невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за період затримки розрахунку зменшуються на суму податків і зборів. При стягненні за рішенням суду сум з відрахуванням податків, призведе до повторного оподаткуванням тих виплат, які мають бути їй сплачені. Представник відповідача ТОВ «УКРДОРС» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно відзиву на позов, просить розглядати справу за його відсутності, вказуючи на те, що позивач в період з 03.06.2013 року по 28.12.2022 року працювала в ТОВ «УКРДОРС» на посаді шліфувальника по дереву другого розряду. 28.12.2022 року позивача звільнено з займаної посади за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпроП України, при звільненні повного розрахунку не проведено, не виплачена заробітна плата за вересень (частково), жовтень, листопад, грудень 2022 року та компенсація за невикористану відпустку. За чотири останніх місяці до дня звільнення, з вересня 2022 року по грудень 2022 року позивачу нарахована заробітна палата: за вересень 2022 року - 7620,07 грн., сума до виплати 6134,15 грн. (з вирахуванням податку на доходи з фізичних осіб та військового збору); за жовтень 2022 року - 8591,70 грн. (в тому числі компенсація за чергову відпустку 864,24 грн., сума до виплати 6913,32 грн. (з вирахуванням податку на доходи з фізичних осіб та військового збору); за листопад 2022 року - 7559 грн., в тому числі компенсація за чергову відпустку 3169,04 грн., сума до виплати 6084,99 грн. (з вирахуванням податку на доходи з фізичних осіб та військового збору); за грудень 2022 року - 6426,68 грн., в тому числі компенсація за чергову відпустку 5312,08 грн., сума до виплати 5173,48 грн. (з вирахуванням податку на доходи з фізичних осіб та військового збору). Таким чином, за період з вересня 2022 року по грудень 2022 року загальна сума заробітної плати, яка підлягає виплаті позивачу, складає 24308,94 грн. (з цієї суми не вирахувані податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір). Відповідно до довідки про доходи та довідки про частково виплачену заборгованість по заробітній платі позивачу частково була виплачена заборгованість по заробітній платі та компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 5123,17 грн., а саме: за вересень 2022 року виплачена заборгованість в сумі 4894,33 грн., яка включає наступні виплати: 20.09.2022 року - компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 34,67 грн.; 07.11.2022 року - заборгованість по заробітній платі в сумі 1000 грн; 30.12.2022 року заборгованість по заробітній платі в сумі 1859, 66 грн.; 13.01.2023 року заборгованість по заробітній платі в сумі 1000 грн; 17.03.2023 року заборгованість по заробітній платі в сумі 1000 грн. За жовтень 2022 року виплачена заборгованість в сумі 41,99 грн., яка включає:14.10.2022 року компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 41,99 грн. За листопад 2022 року виплачена заборгованість в сумі 138,94 грн. яка включає наступні виплати: 11.11.2022 року - компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 118,82 грн.; 11.11.2022 року - компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 20,12 грн. За грудень 2022 року виплачена заборгованість в сумі 47,91 грн., яка включає 02.01.2023 року -компенсацію за несвоєчасну виплачену заробітну плату в сумі 47,91 грн. Заборгованість по заробітній платі, яка підлягає виплаті позивачу, складає 19185,77 грн. (з вирахуванням податку на доходи з фізичних осіб та військового збору). Середньоденний заробіток позивача становить 390.88 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня, наступного за днем звільнення, з 29 грудня 2022 року і по день подання позовної заяви, по 22 березня 2023 року, з врахуванням кількості робочих днів 60 дорівнює 23452,80 грн. (без врахування податків та обов`язкових платежів) до виплати 18879,50 грн. (з врахуванням податку на доходи з фізичних осіб та військового збору). Просить суд взяти до уваги той факт, що з 24.02.2022 року, з початком повномасштабної військової агресії російської федерації проти України, ведення господарської діяльності суб`єктів підприємницької діяльності суттєво погіршилось. Відповідач потерпає від значних негативних наслідків: порушення логістичних зв`язків, відсутності замовлень на продукцію, відсутності сировини для виготовлення продукції, внаслідок чого несе значні збитки. Умови господарювання погіршились, що не дозволило своєчасно виконати зобов`язання перед позивачем в тому числі. Відповідач вимушений був зупинити роботу виробничих цехів та закрити складські приміщення, в зв`язку з відключенням електроенергії з 06.0.2023 року, що призвело до повного зупинення виробництва та неможливості виготовлення та реалізації готової продукції Зупинення виробництва та неотримання доходу негативно вплинуло на фінансову спроможність відповідача. Враховуючи розмір простроченої заборгованості, період затримки, просить зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов [PERSON] до ТОВ «УКРДОРС» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Судом встановлено, позивач з 03.06.2013 року працювала у ТОВ «УКРДОРС» шліфувальником по дереву деревообробного цеху № 4, звідки звільнена 28.12.2022 року за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпроП України, що підтверджується записами у трудовій книжці, наказом №50-к від 28.12.2022 року та не оспорюється сторонами у справі. Згідно довідки ТОВ «УКРДОРС» про доходи від 24.04.2023 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 24308 грн. 94 коп. без утримання податків та інших обов`язкових платежів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до 115 КЗпроП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпроП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпроП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 24.06.2015 року. Передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 березня 2013 р. у справі № 6-15цс13). В зв`язку з чим, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 29.12.2022 року (наступний день після звільнення) по 10.05.2023 року. При розрахунку середнього заробітку суд враховує вимоги ПКМУ «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року, згідно якої врахуванню при розрахунку днів затримки розрахунку підлягає не календарні дні, а робочі дні. В зв`язку з чим за період з 29.12.2022 року по 10.05.2023 року кількість робочих днів складає 88 днів ( грудень 2022 року- 2 дні, січень 2023 року -22 дні, лютий 2023 року- 20 дні, березень 2023 року-22 дня, квітень 2023 року - 20 днів, травень 2017 року - 8 днів) х 390 грн. 88 коп. (середньоденна заробітна плата позивача, з розрахунку 8591 грн. 70 коп. -864 грн. 24 коп. відпускні = 7727 грн. 46 коп. (19 днів у жовтні 2022 року (4 дні відпустка) + 7559 грн.- 3169 грн. 04 коп. відпускні =4389 грн. 96 коп. ( 12 днів у листопаді 2022 (14 днів відпустка)) = 12117 грн. 42 коп. / 31 ), таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 34397 грн. 44 коп., з розрахунку: 390 грн. 88 коп. х 88 днів., без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Посилання позивача на постанови Верховного Суду щодо можливості судом зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки розрахунку не приймається судом, так як зменшення розміру середнього заробітку є правом, а не обов`язком суду та залежить від конкретних обставин справи. Суд вважає визначений розмір середнього заробітку в сумі 34397 грн. 44 коп., є співрозмірним та пропорційним розміром компенсаційних витрат позивача, яких він зазнав, внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку відповідача, враховуючі розмір простроченої заборгованості відповідача позивачу при звільненні на день звільнення 24308 грн. 94 коп, період затримки розрахунку 4 місяці, відсутність підтвердження відповідачем поважних та обгрунтованих підстав для вказаної затримки розрахунку. Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв`язку задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач при поданні позову звільнена законодавством в розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до ст.137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, з урахуванням критерію розумної необхідності таких витрат та їх співмірності, в сумі 2000 грн., які належним чином документально підтверджені договором про надання професійної правничої допомоги від 15.03.2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 22/03 від 22.03.2023 року про оплату правничих послуг, актом виконання робіт та розрахунок вартості виконаних робіт правничої допомоги від 22.03.2023 року.

Outcome: approved