Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

25 січня 2022 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецького О.С., та просить: - скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича № 36208385 від 06.04.2020, яке у ході розгляду справи було уточнене на № 51917312 від 08.04.2020, про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; -припинити право власності [PERSON] та [PERSON] на вказане майно; -визнати право власності за [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувано тим, що у 1950 - 1957-х роках земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] була виділена під будівництво житлового будинку тепличним комбінатом колгоспу ім. Кірова [PERSON] , який разом із своєю дружиною [PERSON] власними силами за власні кошти побудували на ній житловий будинок. [PERSON] з 25.03.1955 р.була зареєстрована за місцем постійного проживання у вказаному домоволодінні. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги були її діти: [PERSON] та [PERSON] , які належним чином прийняли спадщину, так як на час смерті постійно проживали разом із спадкодавцями у вказаному будинку. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] були: дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] , які належним чином прийняли спадщину, так як час смерті спадкодавця постійно проживали разом із ним у вказаному будинку. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємицями якої були діти [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилася 1/6 частина домоволодіння по [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син, [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] , як мати неповнолітнього [PERSON] та його законний представник, звернулася від імені сина до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурія Я.Ю. № 5326/02-31 від 16.12.2021 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] було оформлено 06.04.2020 р на [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Підставою для оформлення права власності стала довідка № 3873141 від 01.04.2020, видана ТОВ «АБТІ» та технічний паспорт на домоволодіння від 01.04.2020. Однак, у порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майн та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, серед документів, які стали підставою для державної реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , відсутній документ, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, та документ про реєстрацію права власності на земельну ділянку за вказаною адресою, у зв`язку з чим рішення державного реєстратора підлягає скасуванню. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів за [PERSON] позивач звертається з вимогою про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . 28 січня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами загального провадження. 01 серпня 2022 року судом прийнято до спільного розгляду зустрічний позов відповідачки [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецького О.С., за яким просить: -скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О.С. № запису 36208385 від 06.04.2020 про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та № запису 36208367 від 06.04.2020 про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; -припинити право власності [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частину вказаного житлового будинку; -визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Свої позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] . Після її смерті спадкоємцями були її діти [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживали із спадкодавцем. 18.05.1976 позивачка за зустрічним позовом уклала шлюб з [PERSON] . Спадкоємцями після смерті чоловіка була вона та їхні діти: [PERSON] та [PERSON] , які належним чином прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем. Після смерті чоловіка позивачка за зустрічним позовом звернулася до нотаріуса для оформлення спадкового майна, на що отримала відмову на підставі відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та наявних відомостей про реєстрацію права власності на дане домоволодіння за іншими особами, проте реєстрація права власності на вказане домоволодіння було здійснено з порушенням вимог законодавства, тому має бути скасована, а за нею визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. 03 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивачки \~- адвокат Багно М.В. позов підтримав у повному обсязі. Пердставник відповідачки [PERSON] адвокат Стеблинська О.А. заперечувала проти задоволення вимог, посилаючись на те, що на сімейній нараді було погоджено оформлення права власності, вимоги заявлені до відповідачки будуть порушувати її права, тоді як права позивачки і відповідачки [PERSON] ніяким чином не впливають на їх права. Раніше в засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Балан М.В. підтримав зустрічну позовну заяву з підстав зазначених в ній . Інші учасники справи [PERSON] , [PERSON] та державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецький О.С. у судове засідання не з`явилися, були повідомлені про слухання справи, причини неявки суду не повідомляли, із клопотаннями до суду не зверталися. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 25 березня 1955 року була зареєстрована та проживала у житловому будинку по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були: син - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . За даними Спадкового реєстру інформація про заведення спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Проте спадкоємці померлої прийняли належним чином спадщину відповідно до ч. 3 ст 1268 ЦК України, так як на час смерті постійно проживали разом із спадкодавцем та були зареєстровані у будинку по [ADDRESS] , що підтверджується випискою із домової книги. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на частину домоволодіння по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були: дружина [PERSON] та їхні діти [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як час смерті спадкодавця постійно проживали разом із ним у вказаному будинку. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцями майна якої у виді 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] , були діти [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/6 частини домоволодіння по [ADDRESS] , яку він отримав у спадок за законом після смерті батька [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , [INFO] , та мати померлого [PERSON] . Позивачка, як законний представник малолітнього [PERSON] , у встановлений законом строк звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття була зареєстрована та проживала на [ADDRESS] . 13 серпня 2021 року Суворовською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 587/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . За даними спадкової справи право власності на спадковий будинок, розташований по [ADDRESS] , у КП «БТІ» не зареєстровано. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ласурією Я.Ю., житловий будинок по [ADDRESS] , зареєстрований на праві спільної часткової власності по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51917312 від 08 квітня 2020 року, прийнятим державним реєстратором Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича. На підставі вищевикладеного, постановою державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурією Я.Ю. № 5326/02-31 від 16.12.2021 було відмовлено [PERSON] та [PERSON] на їх усні звернення у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та реєстрацією права власності на спадкове домоволодіння 06.04.2020 за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Як було встановлено 06.04.2020 державним реєстратором Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 51917312 від 08 квітня 2020 року було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS] за відповідачами [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині за кожною. Підставою для прийняття даного рішення стала довідка № 3873141 від 01.04.2020, видана ТОВ «АБТІ» та технічний паспорт на домоволодіння від 01.04.2020. За довідкою № 3873141 від 01.04.2020 у зв`язку з тим, що житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», навіс літ. «З», вбиральня літ. «И», душ літ. «К», котельня літ. «Л», що розташовані за адресою: [ADDRESS] - побудовані до 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва та не підлягає вводу в експлуатацію. Крім того, з технічного паспорту від 19.06.1992 року виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що будівлі були збудовані в період з 1953 року по 1980 рік. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (далі - Порядок). Згідно з п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (у редакції станом на 06.04.2020 року), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до абз. 60 п.3.3 Інструкції про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 не належить до самовільного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки господарські /присадибні/ будинки і споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року). За нормами\~ст.31\~Закону України\~ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Отже, сукупність зазначених вище доказів, досліджених у судовому засіданні, указує на належність [PERSON] на праві власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який він був збудований до 1992 року, а в силу вимог закону виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації цього права . Суд вважає, що право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті, і було успадковано в порядку черговості її спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Спадкоємці [PERSON] - [PERSON] (1/6 частини) та діти [PERSON] (1/6 частини), та донька [PERSON] (1/6 частини), які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як час смерті спадкодавця постійно проживали разом із ним у вказаному будинку. А позивач [PERSON] , [INFO] , прийняв спадщину у вигляді 1/6 частини буудинку після свого батька [PERSON] , через подання заяви його законним представником до нотаріуса. Спадкоємці [PERSON] діти [PERSON] та [PERSON] .. Отже, враховуючи вказані норми, набуття права власності на житловий будинок з надвірними спорудами повинно було відбутися в порядку спадкування за законом, в судовому порядку, враховуючи відсутність правовстановлюючого документу на будинок . Виходячи із вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація права власності на 1/2 частину за [PERSON] є порушенням прав інших спадкоємців, тому рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича №51917312 від 08.04.2020 р. в частині реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] є незаконним і в цій частині підлягає скасуванню, а право власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] припиненню. Враховуючи те, що підстави для заявлених вимог про визнання права власності в порядку спадкування знайшли своє законне підтвердження належними доказами, тому необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] \~ після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та на 1/6 частини за [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Крім того, серед документів, які стали підставою для державної реєстрації в 2020 році права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] встановлено відсутність документу, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а також документ, який би свідчив про реєстрацію права власності на земельну ділянку за вказаною адресою. Так дійсно, судом встановлено, що під час реєстрації права власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за відповідачами [PERSON] та [PERSON] втановлено порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак, враховуючи те, що 1/2 частина домоволодіння не зачіпає права та інтереси спадкоємців [PERSON] , тому підстав для задоволення позову в частині вимог до [PERSON] та [PERSON] не має.

Outcome: partial