Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

у лютому 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09 червня 2020 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] (яка в наступному змінила прізвище на « [PERSON] »), укладено договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб, шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежу: сума кредиту 31 363,87 грн, строк кредитування 36 місяців з 09 червня 2020 року по 08 червня 2023 року, пільговий період 14 місяців з 09 червня 2020 року по 09 серпня 2021 року, комісія за управління кредитом 3%, розмір процентної ставки 0,00010%, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка 58,28245%. Банк свої зобов`язання за договором виконав. Проте відповідач, всупереч вимогам Кредитного договору, не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснювала погашення (повернення грошових коштів відповідно до Графіку платежів та договору, у зв`язку з чим станом на 01 січня 2023 року утворилася заборгованість за договором в сумі 26 257,01 грн, в тому числі: 10 261,37 грн простроченої заборгованості по кредиту; 940,92 грн строкової заборгованості по процентам; 15 054,72 грн простроченої заборгованості по процентам. У відповідності до чинного законодавства позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення позичальнику вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань. Однак як у визначені кредитором строки, так і до часу звернення до суду відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення борг, у зв`язку із чим банк змушений звернутися до суду за захистом своїх прав до суду. Просить також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. Ухвалою судді від 23 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився. 17 квітня 2023 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ураховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 07 червня 2020 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] (яка з 26 червня 2021 року змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.17/) укладено договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб /а.с.12/, шляхом подачі заяви-анкети № 40326736 на приєднання до вказаного договору. В заяві-анкеті сторони погодили, що сума кредиту складає 31 363,87 грн, строк кредитування 36 місяців з 07 червня 2020 року по 08 червня 2023 року, 14 місяців з 09 червня 2020 року по 09 серпня 2021 року, комісія за управління кредитом 3%, розмір процентної ставки 0,00010%, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка 58,28245%. Відповідно до Графіка платежів, зазначеного в заяві-анкеті, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу. Підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, [PERSON] підтвердила, що на момент укладення Договору вона ознайомилась з повним Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту. Договором, Таблицею обчислення вартості кредиту, повністю зрозуміла їх зміст та які складають Договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до пункту 5.1. договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, затвердженого рішенням правлення АТ «КБ «Глобус» протокол № 5 від 17 січня 2020 року /а.с.4-10/, клієнт зобов`язаний, зокрема: Використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього Договору. Своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в т.ч. Заявою-Анкетою на приєднання до Договору). Повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту не пізніше Дати остаточного повернення Кредиту, яка визначена Заявою-Анкетою на приєднання до Договору та Графіком платежів. Якщо Дата остаточного повернення Кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний Робочий день Банку. Крім того відповідно до тарифів на банківські операції та послуги про обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми «Кредит готівкою» /а.с.15/, окрім вище перелічених умов погодили, що проценти на прострочену суму заборгованості по кредиту становить 50 % річних. Відповідно до детального розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] /а.с.26-30/, згідно кредитного договору 40326736 про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 07 червня 2020 року, сума заборгованості станом на ранок 01 січня 2023 року складає 26 257,01 грн, в тому числі: 10 261,37 грн простроченої заборгованості по кредиту; 940,92 грн строкової заборгованості по процентам; 15 054,72 грн простроченої заборгованості по процентам. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору-заяви розроблені банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 526, 530, 610 частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивачем АТ «КБ «Глобус» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення 15 листопада 2022 року відповідачеві вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість протягом 30 днів з дня отримання вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою простроченого боргу та процентів, а всього: 24 375,17 грн. Однак, у визначені строки зазначені вимоги відповідачкою не виконані /а.с.18, 19/. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що відповідач відзиву не надала, зазначені у позовній заяві обставини не спростувала та не надала належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, судом на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановлено, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач порушила договірні зобов`язання, а тому з неї належить стягнути заборгованість за кредитним договором. Щодо вимоги про стягнення судових витрат суд приходить до наступного. У позовній заяві зазначено, що АТ «КБ «Глобус» у зв`язку із поданням позову понесе витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. Крім того, АТ «КБ «Глобус» понесе витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги адвокати у розмірі 6 000 гривень. При розгляд справи в подальшому інших витрат зі сторони АТ «КБ «Глобус» на час подання заяви не очікується. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Прохоренко В. П. надано лише договір № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05 грудня 2022 року. Однак ні документів, що свідчать про оплату гонорару, а ні доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (акт приймання-передачі послуг), оформлених у встановленому законом порядку представником позивача не додано. Тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень слід відмовити. Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 684 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial