Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 03 квітня 1979 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. З червня 1999 року сторони припинили спільне проживання у зв`язку зі сварками, які виникали на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Позивачка вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Спорів щодо поділу спільного майна сторони не мають. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 03 квітня 1979 року Олександро - Калінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 1999 року у зв`язку зі сварками, які виникали на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї між ними неможливо, тому, шлюб має бути розірвано. Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно, що при укладенні шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачкою заявлено клопотання про залишення прізвища набутого у шлюбі, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, сплачений позивачкою при подачі позовної заяви. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved