Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Представник КС «Надія» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 5481 від 08.05.2020 [PERSON] отримав кредит в розмірі 15000,00 гривень, строком на 12 місяців. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який прийняв спадщину є відповідач [PERSON] . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 11712,00 гривень. Посилаючись на норми діючого законодавства позивач просить стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач надала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила стягнути суму судового збору в розмірі 50%, справу розглянути у її відсутність. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 08.05.2020 між КС «Надія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5481, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 15000,00 гривень, строком на 12 місяців (а.с. 18-21). Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 26.09.2020 становить 11712,00 гривень і складається із: основної суми в розмірі 11286,00 гривень та відсотків в сумі 426,00 гривень (а.с. 23). [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.09.2020 (а.с. 22). 02.02.2021 КС «Надія» направила до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області претензію кредитора, в якій просило завести спадкову справу та повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 25). Згідно інформації наданої Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області від 17.06.2021 вбачається, що на підставі претензії кредитора заведена спадкова справа, спадщину після померлого [INFO] [PERSON] прийняла 25.11.2020 рідна сестра померлого [PERSON] [INFO] , станом на 15.06.2021 свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 24). 02.02.2021 КС «Надія» направило претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно із ст.\~1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ст. 1281 ЦК України). Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області від 17 червня 2021 року № 502/01-16 (а.с. 28). З урахуванням наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як спадкоємець другої черги після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку повинна відшкодувати кредитору спадкодавця суму боргу за кредитом у розмірі 11712,00 гривень. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, у відповідності до положень пп. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як встановлено ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За приписами ч. 3 ст.141ЦПК\~України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 06.09.2021, укладений між адвокатом Маслій Т.В. та головою правління КС «Надія» Т.Є. Бараннік акт виконаних робіт від 08.09.2021 з детальним описом робіт (наданих послуг), квитанцію до прибуткового касового ордера від 08.09.2021. Суд розглядає такі документи як належні та допустимі докази здійснених витрат, тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 2000,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1135,00 гривень.

Outcome: approved