Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах позивачки [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що сторони проживали в шлюбі з 29.10.1992 року, зареєстрованому у виконкомі Рокосівської сільської ради, за актовим записом за № 30. У шлюбі\~ народилося двоє дітей: син [PERSON] та син [PERSON] , які на даний час вже є повнолітніми. Вже більше півроку ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, так як відповідач веде аморальний спосіб життя, систематично вживає спиртне, створює постійні сварки. Оскільки взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує лише формально. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони припинили шлюбні стосунки, припинили проживати разом, вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача так і інтересам відповідача. Позивачка також зазначила, що питання щодо поділу спільно нажитого майна наявне та буде вирішуватись в судовому порядку. Просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, стягнувши з [PERSON] на її користь\~ понесені судові витрати у вигляді судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, в позовній заяві просив суд слухати справу без його участі та участі позивачки. Строк для примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади, однак про причини неявки суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у шлюбі з 29.10.1992 року, зареєстрованому у виконкомі Рокосівйської сільської ради, про що 29.10.1992 року зроблено відповідний актовий запис за № 30 (а.с.9). За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які на момент розгляду справи у суді досягли повнолітнього віку. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони припинили свої фактичні шлюбні відносини через небажання відповідача змінити свою поведінку. З наведених позивачкою у позовній заяві обставин вбачається, що між ними виникали постійні непорозуміння, через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок яких їхні взаємовідносин погіршувалися та привели до припинення між сторонами шлюбних відносин. За наданими до позовної заяви доказами судом встановлено, що сторони на момент розгляду справи фактично не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають і шлюб між ними існує формально. Позивачка в поданій до суду заяві висловила своє небажання зберегти шлюб між ними, категорично наполягає на його розірванні, оскільки такий суперечить її інтересам. Від відповідача жодних заяв або відзиву на позов до матеріалів справи не подавалося. Відповідно до вимог ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений, одним із подружжя. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, позивачка не бажає проживати в шлюбі з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved