Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 06 червня 2004 р. Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, мають різне бачення щодо ведення спільного господарства. Вони втратили почуття взаємної любові і підтримки, внаслідок чого спільно не проживають з 2021 р. Позивачка вважає, що примирення та спільне проживання між нею та відповідачем неможливе, суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в сумі 1073,60 грн. Ухвалою суду від 11.01.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася. 08.02.2023 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Дії позивачки не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання, призначені на 08.02.2023, 07.03.2023, 30.03.2023 та на 25.04.2023, не з`явився. Про дату, час і місце проведення судового засідання 08.02.2023 був повідомлений належним чином шляхом отримання судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, судової повістки. Повістка про виклик до суду на 07.03.2023 була надіслана відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак повернута до суду без вручення адресату з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки судова повістка надсилалася відповідачеві на відому судові адресу, тому, відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає. Про виклик до суду на 30.03.2023відповідач був повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про дату, час і місце проведення судового засідання 25.04.2023 відповідач був повідомлений належним чином шляхом отримання судової повістки, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, судової повістки. Згідно ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про причини\~неявки у\~судове засідання.\~У разі\~неповідомлення суду\~про причини\~неявки вважається,\~що учасники\~судового процесу\~не з`явилися\~в судове\~засідання без\~поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився в судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.06.2004 Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 06 червня 2004 р. Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 75 від 21 вересня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, та дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 79 від 05 липня 2016 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 липня 2016 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з 2021 року, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, у судове засідання не з`явився для дачі пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,тому позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст.113\~Сімейного кодексу\~України особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оскільки позивачка в позовній заяві та в заяві про розгляд справи без її участі не зазначила прізвище, яким бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання розподілу\~судових витрат\~між сторонами\~суд вирішує\~відповідно до\~вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2684 грн. Відповідно до підпункту 3 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн. При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачка сплатила судовий збір у сумі 1074,00 грн, що стверджується квитанцією № 83 від 03.01.2023. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати у сумі 1073,60 гривень. На підставі\~ст.ст.\~3,\~21,\~24,\~36,\~55,\~56,\~104,\~112-114\~Сімейного Кодексу\~України,\~

Outcome: approved