Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, вимоги якої представник мотивував тим, що 26.06.2018 між ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] . 12.12.2021, [PERSON] , керуючи зазначеним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, на вулиці О. Ігнатишина в смт. Міжгір`я, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечні інтервал-дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , спричинивши механічне пошкодження цих автомобілів, і після цієї події залишив місце ДТП, тому у позивача виникли підстави звернутися до нього з регресним позовом. За фактом ДТП позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 12 612,97 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 04.05.2023 відповідачем подано до суду відзив на позов, за змістом якого він визнає позов у частині стягнення з нього суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування в розмірі 12 612,97 грн., а також висловив прохання зменшити розмір витрат на надання професійної правничої допомоги, який на його думку є завищеним, а також звільнити його від сплати судового збору, оскільки має ІІ групу інвалідності. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною четвертою статті 206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.06.2021 між ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204673885, за умовами якого були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). 12.12.2021 біля 17 год 10 хв., [PERSON] , керував автомобілем марки «Фольксваген Кадді» номерний знак [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком медичного огляду від 12.12.2021, складеного в КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» о 18 год.40 хв. із застосуванням приладу «Драгер», який показав 1,38%, чим водій порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. У цей же день і час [PERSON] , керуючи зазначеним автомобілем, на вулиці О.Ігнатишина в смт. Міжгір`я Закарпатської області, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечні інтервал-дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21099 номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , спричинивши механічне пошкодження цих автомобілів, і після цієї події залишив місце ДТП. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.01.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтями 124, 122-4, 185 КУпАП і накладено на нього відповідне стягнення (а.с. 7-8). 12.12.2021 по вул. О. Ігнатишина, в смт. Міжгір`я, Закарпатської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , який здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 12.12.2021 (а.с. 9). За фактом ДТП позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12 612,97 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №27494 від 22.02.2022 (а.с. 20). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі «Закон №1961-IV») та загальними нормами цивільного права. Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту «в» пункту 38.1.1. статті 38 Закону №1961-IV страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до страхувальника, який одночасно є заподіювачем шкоди, відповідача у даній справі. За змістом статті 133 ЦПК України: --- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1). --- до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3). Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в загальному розмірі 2684,00 грн. (а.с. 1). З огляду на визнання відповідачем заявленої до нього вимоги, позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 1342,00 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (2684,00 х 0,5 = 1342,00). Пунктом 9 частини першої статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. За змістом частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] , тому з нього не може бути стягнуто судовий збір. Тому, позивачу підлягає компенсуванню за рахунок держави інша частина сплаченого судового збору в розмірі 1342,00 грн. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частинами 1-6 статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., до суду надано витяг з договору від 14.05.2023 про надання правничої допомоги, завдання-доручення №195, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором, акт прийому передачі. З огляду на викладене, оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження витрат на правову допомогу, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню зазначені витрати, розмір яких виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, майновий стан відповідача, який є особою похилого віку, має ІІ групу інвалідності, а також з огляду на розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику учасників, суд визначає в сумі 1500,00 грн.

Outcome: approved