Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Заявники звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу в порядку ч.3 статті 293 ЦПК України. Заяву мотивують тим, що 22 травня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, під час шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] [INFO] , проте спільне життя між ними не склалося, шлюб є тільки формальним. Спільне проживання та господарство сторони не ведуть. Ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні дитини, що підтверджується посвідченим нотаріально договором між батьками щодо здійснення батьківських прав, виконання обов`язків та визначення місця проживання дитини від 13.04.2023 року, будь-які спори стосовно майна між сторонами відсутні. Просили суд розірвати шлюб між ними, відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Заявники у судове засідання не з`явились, до заяви долучено клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 травня 2012 року, сторони зареєстрували шлюб 22 травня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 515. 13 квітня 2023 року між сторонами укладено договір про поділ майна подружжя, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чіпко І.П., та зареєстровано в реєстрі за № 661. 13 квітня 2023 року між сторонами укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, виконання обов`язків та визначення місця проживання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чіпко І.П., та зареєстровано в реєстрі за № 659. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе, питання щодо місця проживання та виховання дитини вирішено між сторонами у добровільному порядку. За умовами ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. У відповідності до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявниця просила суд про відновлення дошлюбного прізвища. Таким чином після розірвання шлюбу [PERSON] слід змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 104, 109, 112, 113, 115 СК України ст.ст. 10, 81, 259, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved