Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач, через представника адвоката Карлаша І.А., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис за № 81135 від 02 червня 2021 року про стягнення з нього (позивача) на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2016 року в розмірі 36846,38 гривень. Постановою приватного виконавця Канцедала О.О. від 22 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67229240. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням статті 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки кредитний договір, який було надано нотаріусу не був нотаріально посвідчений, а заборгованість не є безспірною. Крім того, виконавчий напис вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Також зазначив, що відповідач не надсилав йому ( [PERSON] ) жодних повідомлень та вимог про усунення порушень зобов`язань, що є самостійною підставою для скасування виконавчого напису. Враховуючи наведене, просив визнати виконавчий напис № 81135, вчинений 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса документи та матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, а також витребувано в приватного виконавця матеріали виконавчого провадження. 14 березня 2023 року до суду від відповідача ТОВ «Авансар», за підписом директора С. Сосюрка, надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 22 березня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Інформаційно-Розрахунковий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Авансар», був укладений кредитний договір № 2569597. 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 81135 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості за кредитним договором № 2569597 від 22 березня 2016 року в розмірі 36846,38 гривень. 22 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67229240. Вважав, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. На підтвердження заявлених позовних вимог стороною позивача суду надано лише копію оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, копію постанови про відкриття виконавчого провадження та інформація про виконавче провадження. Копію кредитного договору № 2569597, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» і [PERSON] , на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, стороною позивача не надано. Отже, доводи позивача про те, що заборгованість за кредитним договором не була безспірною та про відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не підтверджується жодними допустимими та достатніми доказами. Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, сторона позивача своїм правом подання клопотання про витребування доказів також не скористалася. Будь-яких заяв, клопотань про витребування доказів у зв`язку з неможливістю самостійно отримати докази, стороною позивача не надано. Враховуючи наведені обставини, просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Карлаш І.А. не з`явилися, відповідно до заяви поданої адвокатом Карлашем І.А. просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Авансар» свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в судове засіданні не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки представник відповідача ТОВ «Авансар» та треті особи не повідомили про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення учасників про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис № 81135 від 02 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором № 2569597 від 22 березня 2016 року за період з 22 березня 2016 року по 28 травня 2021 року включно в розмірі 36846,38 грн, з них: 17389,02 грн заборгованість за тілом кредиту; 18607,36 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 850 грн витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Концедалом О.О. відкрито виконавче провадження № 67229240 щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в розмірі 36846,38 гривень. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року в справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 02 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Заява-приєднання № 2569597 до кредитного договору по продукту «Кредит готівкою» від 22 березня 2016 року, яка була надана нотаріусу на підтвердження укладення між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Авансар», та [PERSON] кредитного договору, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Окрім того, суд також приходить до висновку, що нотаріус не перевірив, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Як вбачається з умов кредитного договору № 2569597 від 22 березня 2016 року, [PERSON] надано кредит на строк 36 місяців, а виконавчий напис № 81135 вчинено нотаріусом 02 червня 2021 року, тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ТОВ «Авансар» підлягають задоволенню.

Outcome: approved