Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що з 15.05.2020 знаходився у фактичних шлюбних відносинах зі [PERSON] . Від сумісного проживання з останньою має дочку [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені на підставі актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 15.11.2002. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати своє батьківство щодо цієї дитини та внести зміни до актового запису про її народження. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 08.03.2023 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 10.04.2023 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від позивача надійшла письмова заява, в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та просив змінити прізвище та по батькові дитини. Відповідач надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа також надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, а також не заперечувала щодо зміни прізвища та по батькові дитини. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено судом, що 15.11.2002 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [INFO] в м. Глухів Шосткинського району Сумської області народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , третя особа у справі, а батьком зазначений [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з акту про підтвердження фактичного проживання від 15.01.2023, [PERSON] з 15.05.2020 по сьогоднішній день фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з власником будинку, співмешканкою [PERSON] , та дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частиною 2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно зі ст. 129 ЦПК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Статтями 1, 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан», органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Крім того, відповідно до п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вбачає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та положення законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, а визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи відповідне клопотання позивача, понесені ним судові витрати судом не розподіляються. На підставі викладеного,

Outcome: approved