Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 05 березня 2020 року позичив відповідачці 1000 доларів США, під 10 % місячних, строком на три місяці, а саме мала повернути грошові кошти в строк до 06 червня 2020 року. У зазначений термін відповідачка позичені гроші не повернула та ухиляється від виконання свого зобов`язання. А тому, просить стягнути з відповідачки 1300 доларів США боргу за договором позики від 05 березня 2020 року, 2447, 68 грн, що складає три проценти річних від суми боргу за період з 07 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року, а також 3073, 60 грн понесених нею судових витрат, з них 1073, 60 грн судового збору та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідачка повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримала, таке повернулося на адресу суду з відміткою причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідачки, відповідачка по справі 27 березня 2023 року про надходження позову та розгляд справи повідомлена через офіційний веб-сайт Борщівського районного суду. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що слідує з письмової розписки (названої сторонами Договір), складеної 05 березня 2020 року та долученої до матеріалів справи, відповідачка [PERSON] позичила у позивача [PERSON] 1000 доларів США під 10 % місячних на строк три місяці. З огляду на що, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачкою склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором позики перед позивачем [PERSON] не виконала і в строк, який зазначений у розписці, борг не повернула, про що свідчить розписка, яка знаходилася у позивача як кредитора. Позивач просить стягнути з відповідача 1300 доларів США боргу за договором позики від 12 січня 2018 року з врахуванням 10 % місячних, 2447, 68 грн, що складає три проценти річних від суми боргу за період з 07 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року. За змістом ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України). Крім того, згідно ч.2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, з врахуванням того, що відповідачкою не надано суду доказів виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за договором позики, суд вважає, що позивачем підставно заявлено вимоги про стягнення 1300 доларів США за договором позики від 05 березня 2020 року з врахуванням 10 % місячних; 2447, 68 грн - 3 % річних від суми боргу за період з 07 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року. Проведений позивачем [PERSON] розрахунок 3% річних є вірним, їх розмір відповідає вимогам чинного законодавства України. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 3073, 60 грн підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача. На підставі ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved