Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Маріуполь Донецької області, яка померла [INFO] в м. Маріуполь, Донецької області, у віці 67 років. Причина смерті: крововилив у головний мозок при гіпертонічній хворобі. Заяву обґрунтовує тим, що померла [PERSON] була її матір`ю, проживала у [ADDRESS] , а після влучення у її будинок снаряду проживала по [ADDRESS] , похованням матері займалася сестра [PERSON] . Свідоцтво про смерть матері видане Міським відділом ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Свідоцтво про смерть матері видане Міським відділом ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, тобто на окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому вимушена звернутись в суд з даною заявою. Встановлення даного факту їй потрібне для отамання свідоцтва про смерть та реалізації інших прав, передбачених законом. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити заяву. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, заявник та представник заінтересованої особи надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявник просить задовольнити заяву, представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в м. Маріуполь Донецької області [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала у [ADDRESS] , а пізніше за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом ЗАГС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 25.04.2023 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 1134 та медичною довідкою № 1447 від 21.04.2023 року про те, що причиною смерті [PERSON] є крововилив в головний мозок про гіпертонічній хворобі. Заявник [PERSON] є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом ЗАГСа, виданого на ім`я [PERSON] , де у відомостях про батьків зазначено: [PERSON] , з яких суд може прослідити родинні зв`язки між заявником та померлою. 12.08.2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя. На даний час у заявника виникла необхідність у отриманні свідоцтва про смерть матері, але реалізувати права заявник не має можливості, так як вона померла на тимчасово окупованій території України, також не може отримати і медичний документ, який має бути прийнятий відповідним відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті матері. Аналіз документів, представлених заявником (свідоцтво про смерть [NUMBER] , довідка про причину смерті № 1447, фото, накладні про проведення обряду поховання) свідчать, що заявником для проведення державної реєстрації смерті не може бути надано документ, який би був законною підставою для проведення відповідної державної реєстрації. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Згідно з наказом № 309 від 22.12.2022 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокування)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004 - визначено, що вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року є тимчасово окупованою територією. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, це стосується висновків ЄСПЛ, зроблених у справах проти Туреччини («Loizidou V. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and'Russia», «llascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання вказаного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved