Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просив стягнути з відповідача на свою користь суму в якості страхового відшкодування у розмірі 15\~133,68 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 16.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та\~ [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 9188407, яким було забезпечено автомобіль «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер [NUMBER] . За цим Договором (поліс ЦВ) ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяв на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18.09.2019 року у м.\~Кропивницькому трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ToyotaRav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та забезпеченого автомобіля «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача. Згідно з повідомлення про ДТП (Європротоколу) від 18.09.2019 року [PERSON] визнав себе винним в настанні вищевказаної ДТП. До позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі\~30\~267,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Поліс АМ № 9188407 був укладений з [PERSON] , а за кермом забезпеченого автомобіля перебував відповідач, тому просить стягнути з нього 15\~133,68 грн. (30\~267,36 грн./2=15133,68 грн.). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подана заява про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280\~ЦПК України. Суд, встановивши обставини, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та\~ [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 9188407, яким було забезпечено автомобіль «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно договору (поліс ЦВ) ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяв на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18.09.2019 року у м.\~Кропивницькому трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ToyotaRav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та забезпеченого автомобіля «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача. Згідно з повідомлення про ДТП (Європротоколу) від 18.09.2019 року [PERSON] визнав себе винним в настанні вищевказаної ДТП. До позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 30\~267,36 грн. Так як в порушення умов полісу АМ № 9188407, який був укладений з [PERSON] , а за кермом забезпеченого автомобіля перебував [PERSON] ,, тому позивач просить стягнути з останнього 15\~133,68 грн. (30\~267,36 грн./2=15133,68 грн.). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. У відповідності до ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 цього Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. Таким чином позов про стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню. Відповідно ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Як вбачається із матеріалів справи позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved