Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Іваничівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Федечко М.О., за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 156/416/23 за позовом [PERSON] , представник позивачки - [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу учасники справи: позивачка - не з`явилася, представник позивачки - [PERSON] , відповідач - не з`явився, в с т а н о в и в : І. Суть спору [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви посилається на те, що з 10.11.2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Шлюб носить формальний характер, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними припинені, подружжя проживає окремо один від одного та не веде спільного господарства з вересня 2022 року. Діти проживають разом з позивачкою в [ADDRESS] . З огляду на наведене, представник позивачки просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем; судові витрати стягнути з відповідача на користь позивачки. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивачка не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила такі задовольнити. Окрім того в судових дебатах [PERSON] зроблила усну заяву про подання додаткових доказів в обґрунтування розміру понесених судових витрат в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідач в судове засідання також не з`явився. 09.05.2023 року від нього надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі та часткове визнання позову. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує, однак не погоджується з вимогами щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень так, як сума є завищеною і не відповідає складності справи. Просить суд розмір витрат на правничу допомогу задовольнити частково в сумі 2 000 гривень. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 19.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач скористався наданим йому правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.11.2018 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 326, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2018 року (а.с.9). У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.03.2019 року, а.с.11) та дочка[PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.02.2022 року, а.с.10). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] , такі зареєтрвоані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області від 23.12.2022 року № 55 місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначено разом з мамою [PERSON] за адесою: [ADDRESS] (а.с.14). Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень, подружнє життя у сторін не склалося. Причиною цього є виникнення непорозумінь з підстав різного сприйняття відповідальності за сім`ю, конкретного розуміння прав та обов`язків чоловіка і дружини, ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Шлюб носить формальний характер, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними припинені, подружжя проживає окремо один від одного та не веде спільного господарства з вересня 2022 року. На день звернення до суду з даним позовом майнові спори у подружжя відсутні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції Українита ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, не мають спільної згоди щодо примирення, вбачаються підстави стверджувати про наявність стійкого розладу подружніх стосунків. Так, як судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам сторін, суд дійшов переконання, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а, оскільки, шлюб між сторонами існує формально, то згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України наявні всі підстави для розірвання такого. Визнання відповідачем позову у частині розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. Так, позивачкою сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 073,60 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.2954389144.1 від 18.04.2023 року. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 1 073,60 грн. Позатим, в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі представник позивача [PERSON] зробила заяву про подання нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона позивача понесла у зв`язку з розглядом справи. З врахуванням наведеного суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1-3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України). Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до призначення судового засідання для вирішення питання про розподіл понесених сторонами судових витрат у справі на 09:30 год 30 травня 2023 року в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області (адреса: вул. Незалежності, 16, смт. Іваничі, Володимирський район, Волинська область). Також необхідно встановити позивачу строк - п`ять днів після ухвалення даного рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved