Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

В провадженні суду перебував позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат. Рішенням суду від 20 квітня 2023 року позов задоволено частково та стягнено з відповідача на користь позивача 1073, 60 гривень судового збору в дохід держави. На адресу суду надішло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки при вирішенні спору судом не було розподілено понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень. Вирішуючи заяву суд наголошує на наступному. Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача 7\~000 гривень на професійну правничу допомогу. Заяву мотивує тією обставиною, що між позивачем та представником було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги на представництво від 02.03.2023 року, змістом якого сторони погодили що за надані послуг; позивач сплатить адвокату винагороду, розмір якої та порядок узгоджується за домовленістю між сторонами. 02.03.2023 року між адвокатом та клієнтом [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги на представництво від 02.03.2023 року, змістом якої визначили суму фіксованого гонорару за надану допомогу в суді 1 інстанції в розмірі 4\~000 гривень. Надалі 20.04.2023 року ті ж сторони склали Акт прийому передачі наданої правничої допомоги , змістом якого визначили види та вартість наданих послуг. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В письмовій заяві від 25.05.2022 року представник позивача зробив повідомлення про те, що ним будуть надані суду докази на підтвердження понесених судових витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як зазначено\~вище,\~сторона позивача\~надала суду копію Договору про надання правничої (правової) допомоги на представництво від 02.03.2023 року, додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги на представництво від 02.03.2023 року, Акт прийому передачі наданої правничої допомоги від 20 квітня 2023 року, а також копію квитанції до прибуткового касового ордера №20-01/04 від 20 квітня 2023 року про прийняття від позивачки 7000 гривень, згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги на представництво від 02.03.2023 року. Підписання означеного Акту свідчило про оплату клієнтом наданих адвокатом послуг в повному обсязі Пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин першої та другої\~статті 30\~Закону\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої\~статті 27 Закону\~до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України\~закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно ч.4 ст 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 цієї статті ЦПК) . Зваживши надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в суді 1 інстанції, враховуючи принцип співмірності суд вважає, що адвокатом за змістом письмових доказів не достатньо детально описано перелік виконуваних адвокатом позасудових робіт, в тому числі щодо витраченого часу на їх здійснення, а тому заява підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу пропорційно суми задоволення позову в розмірі 3800 гривень.

Outcome: approved