Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача у якій просить визнати виконавчий напис №83 виданий 12 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик В. В., таким, що не підлягає виконанню; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, зазначає, що в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис відносно заборгованості, яка не є безспірною. Також позивач звертає увагу, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчої дії, адже до виконавчого документу не надано документів, які б підтверджували заборгованість позивача перед кредитором, відсутній документ про надіслання вимоги позивачу про наявність спору. За таких обставин, з огляду на вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності доказів про безспірність заборгованості, оскаржений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішити питання судових витрат. Відповідачем АТ «Райффайзен Банк» подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Викладає доводи, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства, що підтверджено доказами. Позивачем було отримано за кредитним договором від 25.07.2006 кредитні кошти для споживних потреб. З метою виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого майна. У зв`язку із невиконанням позивачем взятих зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яку АТ «Райффайзен банк» просить стягнути шляхом звернення стягнення на іпотечне майно у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Заборгованість за кредитним договором є безспірною, що підтверджено документами доданими до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусом та така заборгованість існує на момент розгляду цієї справи. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 16 січня 2023 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у справі № 758/425/23 повернуто заявнику. 17 березня 2023 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні № [NUMBER], відкритому на підставі постанови, постановленої приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою Віталіною Володимирівною на підставі виконавчого напису № 83, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик Валерієм Вікторовичем від 12 січня 2022 року щодо стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. 17 березня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляд та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у заяві. У судове засіданні інші учасники справи не з`явились, а тому з урахуванням думки позивача, наявність у справі відзиву на позов від відповідача АТ «Райффайзен банк», суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного. Суд установив, 25 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/11797/74/802 та останній надано кредит на споживчі цілі з лімітом у розмірі 65000,00 дол. США, зі сплатою всіх обов`язки платежів, копія якого міститься у справі. З метою забезпечення взятих зобов`язань за кредитним договором, між сторонами укладено договір іпотеки нерухомого майна від 25 липня 2006 року, зареєстрований у реєстрі за 3 2017д. Предмет іпотеки - нерухоме майно (квартира [ADDRESS] ). У зв`язку із невиконанням зобов`язань із сторони позивача умов кредитного договору, АТ «Райффайзен банк» звернулось із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудик В. В. про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки від 25.07.2006 року. 12 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудик В. В. вчинено виконавчий напис № 83. Відповідно до його умов пропонується звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка є власністю боржника [PERSON] , [INFO] , місце проживання - [ADDRESS] , за кредитним договором від 25 липня 2006 року № 014/11. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 листопада 2018 року по 22 листопада 2021 року та складає прострочену заборгованість за сумою кредиту у розмірі 44637,82 дол. США та сума, що сплачена за вчинення виконавчого напису у розмірі 9000,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельовою В. В. 14 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису нотаріуса № 83 виданого 12 січня 2022 року. 13 грудня 2022 року між банком та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-56 за кредитним договором від 08.08.2006 № 011/28025/85789 та за договором забезпечення. Звертаючись в суд з позовом позивач посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки такий вчинений за відсутності доказів про безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.п. 1.1., 1.2. п. 1, п.п. 3.1., 3.5. п. 3 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 12 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Із матеріалів справи суд установив, що товариство звернулось до приватного нотаріуса про вчинення оспорюваного напису, при цьому суд не встановив із матеріалів справи подання нотаріусу належним чином завіреної копії кредитного договору що встановлює основне зобов`язання, яка б відповідали встановленим вимог чинного законодавства, та надання оригіналу договору іпотеки, про що стверджував відповідач у відзиві на позов. У зв`язку із цим суд критично оцінює подану відповідачем АТ «Райффайзен банк» заяву від 11.01.2022 № 114/5-237608 про вчинення виконавчого напису, яка містить перелік доданих до неї документів щодо вчинення виконавчого напису - копія кредитного договору та оригінал договору іпотеки, адже жодних даних про отримання таких документів нотаріусом на момент вчинення нотаріальної дії суду не надано. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19). Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що оскільки кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, адже протилежного суд не встановив та подання оригінал договору іпотеки, про що докази відсутні, наявність заперечень із сторони позивача щодо безспірної заборгованості за кредитним договором, а тому наявні підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а відтак позов необхідно задовольнити. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути судовий збір у сумі по 536,80 грн з кожного в дохід держави, адже позивач у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 54 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 10.12.1992. Судом не вирішується питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, адже позивачем у позовній заяві заявлено про подання доказів їх понесення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved