Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 09 серпня 1980 року Приазовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні непорозуміння. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги, таким чином їхня сім`я розпалася остаточно, не проживають разом. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу за таких обставин не можливе. Тому в своїй заяві до суду просив позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] 09.08.1980 зареєстрував шлюб із відповідачем [PERSON] у Приазовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 46. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved