Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

06 лютого 2023 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла вказана заява. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] . З чоловіком вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1976 року. Під час сумісного проживання вони з чоловіком вели разом спільне господарство. [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що розмір її пенсії для порівняння з пенсійними виплатами померлого чоловіка є значно менший. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування. Зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вказала, що 17.01.2023 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Однак, 24.01.2023 рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області їй відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що на момент смерті годувальника вона та її чоловік як подружжя проживали за різними адресами, та з відсутністю документів, що засвідчують факт перебування на утриманні годувальника. Зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні та встановлення факту спільного проживання однією родиною разом із чоловіком на момент смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 22). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року витребувано з\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Полтавської області\~відомості про\~отриману пенсію\~за віком\~за останні\~шість місяців\~ [PERSON] ,\~який \~помер [INFO] (а.с. 30). 13\~березня 2023\~року на\~адресу судуз\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Полтавської області надійшла довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії на гр. [PERSON] за період з 01.08.2022 по 31.01.2023 (а.с. 42). В судовому засіданні 27.03.2023 заявниця та її представник підтримали подану заяву в повному обсязі та просили її задовольнити. Пояснення надали аналогічні, викладеним у заяві. Додатково заявниця зазначила, що з 1998 року її чоловік працював у м. Полтаві. У зв`язку з цим йому було надано службове житло у м. Полтава, де він і зареєструвався. Водночас, вказала, що з моменту реєстрації шлюбу з ним та до моменту його смерті, вони разом вели спільне господарство, заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки отримувала дохід, розмір якого був значно меншим за дохід її померлого чоловіка. В судове засідання 01.05.2023 заявниця та її представник не з`явилися. Представник заявниці адвокат Євтухова Т.Д. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці, заяву просила задовольнити в повному бсязі (а.с. 74). Представник заінтересованої особи в судове засідання теж не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. 12 квітня 2023 року на адресу суду надійшли пояснення від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у яких представник заінтересованої особи зазначив, що у разі надання заявницею в ході судового розгляду справи належних та допустимих доказів про її перебування на утриманні, проти встановлення такого факту не заперечує, а розгляд справи просив проводити у відсутність представника Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Волинській області (а.с. 62-65). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 26.09.1976 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Новосанжарським відділом РАЦС 26.09.1976 (а.с. 11). [INFO] \~ [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2023 (а. с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради про склад сім`ї №75 від 16.01.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Згідно з інформацією Полтавської міської ради від 02.02.2023 №01-12-05.1-11/1123/23, за відомостями територіальної громади місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 17.10.2006 по 05.01.2023 (а. с. 13). Згідно з наданим до суду актом від 24.04.2023, складеним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , засвідченим депутатом Новосанжарської селищної ради Полтавської області Свистуном Віталієм Івановичем, [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство з часу реєстрації шлюбу і по день смерті [PERSON] . Також в акті вказано, що [PERSON] здійснила поховання свого чоловіка (а. с. 72-73). Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою [PERSON] та їй відомо про те, що заявниця та її чоловік [PERSON] перебували в шлюбі та разом проживали до моменту смерті останнього за адресою [ADDRESS] . Від шлюбу в них є син [PERSON] , який має власну родину та проживає окремо від батьків. Повідомила, що [PERSON] працював в м. Полтаві, але проживав за вищевказаною адресою. Зазначила, що вона та її чоловік перебували у дружніх відносинах з родиною [PERSON] , допомагали один одному у вирішенні побутових, господарських, організаційних питань, пов`язаних з утриманням будинку, у якому вони проживають разом. Повідомила, що [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] мали спільні сімейні традиції, а також доглядали матір [PERSON] . Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є її подругою, а також колегою по роботі. Зазначила, що [PERSON] проживала разом з чоловікам [PERSON] по [ADDRESS] до моменту смерті останнього. Від шлюбу мають сина [PERSON] ., який вже має власну родину. Показала, що [PERSON] працював в м. Полтаві в НГДУ, але проживав в [ADDRESS] , разом із дружиною, доглядав матір заявниці. Сімейні обов`язки виконували разом, гарно ставились один до одного. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її колегою по роботі, та перебувала у шлюбі разом із [PERSON] , вони разом проживали в смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області до моменту смерті останнього. Мають сина, якого разом виховували. [PERSON] допомагав дружині з доглядом за її мамою. Їхня родина була зразковою, [PERSON] часто проводив або зустрічав з роботи [PERSON] , дарував їй подарунки. Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 16.05.2013 (а.с. 14). Відповідно до довідки про доходи №6284282764001242, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком, яка становить 2\~816,23 грн на місяць. За період\~з серпня\~2022року\~по січень\~2023\~року отримала\~дохід у\~розмірі 16897,38\~грн(а.с. 15). Згідно з\~довідкою Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Полтавської\~області розмір призначеної і фактично отриманої пенсії у гр. [PERSON] за період з 01.08.2022 по 31.01.2023, становить 15\~532,42 грн на місяць. За період з серпня 2022року по січень 2023 року отримав дохід у розмірі 93194,52 грн (а.с. 42). [PERSON] \~17.01.2023\~звернулася до\~Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Відповідно до\~рішення Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області від 24.01.2023 за результатами розгляду заяви [PERSON] від 17.01.2023, заявниці було відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з тим, що на момент смерті годувальника подружжя проживало за різними адресами та з відсутністю документів, що засвідчують факт перебування на утриманні годувальника ( а.с. 9-10). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно зі \~статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст.\~26\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у\~частині другій\~статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до\~Закону України\~"Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Згідно з ч. 3\~ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Так, суд погоджується з посиланням заявниці, що одержання нею пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Однак, як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику по\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до частини першої статті 37\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно зі статтею 38\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Цей висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] отримував пенсію в значно більшому розмірі, ніж його дружина. Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у цивільній справі № 210/343/19 зазначила: «Встановивши, що допомога яка надавалась [PERSON] померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні померлого чоловіка. Доводи касаційної скарги стосовно того, що [PERSON] отримує пенсію за віком, яка забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, не приймаються Верховним Судом до уваги, оскільки судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення даного спору.» Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що заявниця на момент смерті чоловіка отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм чоловіком з часу реєстрації шлюбу та до моменту його смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно основним джерелом засобів до існування заявниці у період спільного проживання у шлюбі, який передував смерті її чоловіка, була допомога з боку чоловіка, оскільки останній за життя отримував в рази більшу за неї пенсію, та таким чином дохід чоловіка заявниці за життя до дня його смерті був основним джерелом існування родини, що вказує та доводить те, що вона перебувала на його утриманні. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні чоловіка. Враховуючи наведені обставини суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved