Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У березні 2023 року керівник Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. Поданий позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу 20.08.2015 року за реєстром № 1232, набув право власності на земельну ділянку, площею 0,184 га, кадастровий номер 3524010101:51:000:0005, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 20.08.2015 року за [PERSON] зареєстровано право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що [PERSON] будучи іноземною громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку не відчужив її, тому наявні підстави для її конфіскації у власність держави. Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,184 га з кадастровим номером 3524010101:51:000:0005 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу 20.08.2015 року за реєстром № 1232. Просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказану земельну ділянку. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов із викладених у заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського не відчужив її, тому наявні підстави для їх конфіскації у власність держави. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як позов керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2684 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 1342 грн. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved