Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього, [PERSON] на користь [PERSON] на дитину [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на суму, яка становить два прожиткових мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, що на сьогоднішній день складає 5666 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили; відшкодувати судові витрати. В обгрунтування позову зазначив, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/1653/17 від 31.08.2017 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. З липня 2022 року по грудень 2022 року було утримано аліменти в сумі 42349,81 грн. Водночас, мати дитини - [PERSON] не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. При повній відсутності власних доходів, вона виїжджала за кордон, залишаючи дитину третім особам. З метою перевірки цільового використання аліментів він звернувся з заявою до начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про проведення перевірки цільового використання аліментів. Проте, первинні документи витрачання аліментів відповідач не надає, а перевірку житлово-комунальних умов, в яких проживає дитина, вважає недостатнім для встановлення цільового використання аліментів. Оскільки, вбачає факт нецільових витрат аліментів відповідачем, адже єдиним джерелом доходів відповідача є суми коштів, які стягуються з позивача на дитину, то він змушений звернувся до суду з даним позовом. 13.01.2023 він, [PERSON] , уклав іпотечний договір на придбання первинного житла, щомісячний платіж по кредиту складає 10000 грн., що ускладнює сплату аліментів на сина. У письмових поясненнях відповідач заперечила проти позову, просила відшодувати, понесені нею, судові витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на таке: саме на орган опіки і піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів. Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради від 20.01.2023, доданого до позовної заяви, дитина зебезпечена у повному обсязі для її всебчіного розвитку, виховання та життядіяльності, отже висновок органу опіки і піклування підтверджує той факт, що аліменти цілком і повністю витрачаються в інтересах дитини. Наявність кредитних зобов`язань у платника аліментів не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки при придбанні товарів в кредит позивач зобов`язаний орагнізовувати своє життя відповідно до своїх можливостей, у тому числі з врахуванням аліментних зобов`язань, а отримання будь-якого блага, у тому числі кредитних коштів, становить дохід особи, а не свідчить про погіршення матеріального становища. Отже, позивачем нічим не підтверджено та не надано суду доказів, які б надавали підстави для зменшення розмірі аліментів в розумінні ст. 186, 192 СК України. Щодо вимоги позивача про відшкодування його судових витрат, то відшкодування витрат на професійну правничу допомогу може бути за умови, що таку правову допомогу надав адвокат, що відповідає приписам ст. 137 ЦПК України, проте позивач отримав юридичні послуги, а не професійну правничу допомогу, тому витрати на такі послуги не відшодовуються, оскільки це не передбачено ЦПК України. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2023 провадження у справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 01.05.2023 позивач [PERSON] подав до суду клопотання про витребування доказів, у якому просив суд: витребувати з Черкаського обласного центру зайнятості довідку про перебування [PERSON] на обліку в даній філії із зазначенням періоду такого перебування за період з 31 серпня 2017 року по 01 травня 2023 року, а також довідку про виплату [PERSON] допомоги по безробіттю за період з 31серпня 2017 року по 01 травня 2023 року; витребувати у Державній прикордонній службі України відомості про те, чи перетинала державний кордон України [PERSON] у період з 31 серпня 2017 року по 01 травня 2023 року; витребувати у Державній прикордонній службі України відомості про те, чи перетинав державний кордон України [PERSON] у період з 31 серпня 2017 року по 01 травня 2023 року. У разі перетину державного кордону України дитиною, витребувати інформацію про те, у супроводі кого було здійснено перетин кордону; витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області інформацію про сплату податків [PERSON] з період з 31 серпня 2017 року по 01 травня 2023 року. Ухвалою суду від 15.05.2023 клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення, з зазначенням, що питання стосовно доведеності та обгрунтованості належними, достовірними, достатніми доказами позовних вимог та заперечень будуть вирішені судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті спору. У судовому засіданні 15.05.2023 позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та додатково послався на те, що його мати є інвалідом третьої групи, в підтвердження чого надав довідку МСЕК на [PERSON] , та повідомив, що він матеріально допомогає батькам. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бовшик М.Ю. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав, наведених у письмових поясненнях на позов, також вказав, що третя група інвалідності не свідчить про непрацездатність [PERSON] , та що позивачем не підтверджено, що [PERSON] - матір позивача [PERSON] , отже, надана довідка МСЕК не є належним доказом та не може бути прийнята судом до уваги. Представник третьої особи у справі - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області Костенко Н.Г. у судовому засіданні заперечила проти позову, повідомила, що 20.01.2023 Службою у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області проведено інспекційне відвідування щодо цільового витрачання аліментів [PERSON] на сина [PERSON] та складено відповідний висновок, відповідно до якого малолітній [PERSON] забезпечений всім необхідним для всебічного розвитку, виховання та життєдіяльності. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2015, який був розірваний рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/1644/17 від 02.08.2017 (а.с. 16 ). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 15). Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 697/1653/17 від 31.08.2017 з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17). Відповідно до довідки Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.01.2023 за № 189, позивач [PERSON] не має заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/1653/17 від 15.09.2017 (а.с. 19). Відповідно до висновку від 20.01.2023 Служби у справах дітей Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області за результатами інспекційне відвідування щодо цільового витрачання аліментів [PERSON] на сина [PERSON] : розмір аліментів не перевищує двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; одержувач аліментів забезпечує базові індивідуальні потреби дитини; дитина охайна, забезпечена усім необхідним для навчання, проживання та всебічного розвитку. [PERSON] повідомив, що відвідував заняття з підготовки до школи (а.с. 21). Позивачем на підтвердження свого матеріального становища, як платника аліментів, надано суду довідку з місця роботи від 07.02.2023 та довідку про доходи від 08.02.2023 (а.с 18, 20). Крім того, позивач надав суду копію іпотечного договору, укладеного 13.01.2023 між ним та АТ «Державний ощадний банк України», та паспорт споживчого кредиту (а.с 27-38) як доказ витрат, що ускладнюють сплату аліментів. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 186 СК України, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулюють зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, виходячи зі змісту позовної вимоги, позивач просить фактично змінити спосіб стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) на два прожиткових мінімума для дитини відповідного віку, що має вираз у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме одержувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініцювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. За позовом платника аліментів може бути зменшений розмір аліментів, що відповідає ст. 192 СК України. Отже, позивач (платник аліментів) позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів тим з батьків, з ким проживає дитина (одержувачем аліментів), а може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Рішенням суду аліменти присуджені в частці від заробітку (доходу) батька. Поняття "два прожиткових мінімума для дитини відповідного віку" не тотожне поняттю "частка від заробітку (доходу)". При зверненні до суду, позивач не визначив розмір частки, до якої він просив би зменшити аліменти, тобто фактично заявив про зміну способу стягнення аліментів, не належачи до суб`єктів права відповідної вимоги. У зв`язку з наведеним, підстави для зміни розміру аліментів в, обраний позивачем [PERSON] , спосіб, до зазначеного ним розміру, відсутні. Звертаючись до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, позивач керувався правовим висновком Верховного Суду України, який міститься у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014, у якому зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказана правова позиція не може бути застосована в даному випадку, оскільки відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів змінюється лише за позовом одержувача аліментів. Аналогічний висновок щодо права вибору та зміни способу стягнення аліментів міститься в постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №664/2746/17. Виходячи зі змісту заявленої вимоги, позивач фактично просить постановити рішення про зміну способу стягнення аліментів, а не просто змінити розмір аліментів, які стягуються у частці від заробітку (доходу), що суперечить ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно з ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 186 ЦПК України, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позивач [PERSON] позбавлений можливості просити змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, однак, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 186, 192 СК України, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених в частці від доходу. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Копія довідки МСЕК від 20.04.2023, відповідно до якої [PERSON] є інвалідом третьої групи, не підтверджує непрацездатність матері позивача, окрім того, суду не надано відомості про родинні зв`язки позивача [PERSON] з [PERSON] , на яку надано довідку МСЕК, а також посилання на інвалідність матері виходить за межі підстав позову, зазначених у позовній заяві, оскільки така підстава не була зазначена у позовній заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Щодо документів, які просив позивач витребувати, та у витребуванні яких ухвалою суду від 15.05.2023 відмовлено, слід зазначити, що ті докази не дають можливість достовірно встановити чи аліменти витрачались на дитину чи на самого відповідача (одержувача) аліментів, як вважає позивач. Згідно з ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, беручи до уваги, що позивачем не доведено нецільове витрачання аліментів їх одержувачем, а взяття кредиту позивачем не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, то відсутні підстави для зміни розміру аліментів і в спосіб, визначений ст. 186 та ч. 1 ст. 192 СК України, та також те, що право на зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення належить лише одержувачу аліментів і це є виключно вибором одержувача аліментів, а не платника аліментів, у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed