Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 29 квітня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №30. Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку із чим, 25 січня 2022 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі №509/6908/21 шлюб було розірвано. У сторін є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, донька залишилася жити з матір`ю. На даний час з відповідачем домовленості щодо розміру та порядку сплати аліментів на утримання доньки не досягнуто, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, в той час коли йому достеменно відомо, що дитина постійно потребує матеріального забезпечення та допомоги, позивачці фінансово важко утримувати доньку самостійно, тим паче коли в країні війна і потрібно максимально убезпечити життя та здоров`я дитини. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»), позивачка з донькою, [PERSON] , змушені були виїхати на захід країни, а саме до міста Ужгород, що підтверджується Договором оренди квартири від 22.03.2022 року. Переймаючись за безпеку своєї дитини, [PERSON] разом з донькою перебувала у м. Ужгороді до липня 2022 року, потім перебування стало неможливим у зв`язку з фінансовою неспроможністю позивачки платити орендну плату за житло та відсутністю можливості працевлаштуватися на постійній основі і остання з донькою повернулися до м. Одеси. Перебуваючи з донькою в м. Ужгород, [PERSON] понесла значні витрати, серед основаних такі: - оренда житла - 1500 доларів США; - комунальні послуги - 6615 грн.; - витрати на їжу та іграшки - 1801,45 грн.; - надання медичних послуг (стоматолог) - 2340 грн. Після повернення до Одеси, відповідач мав змогу бачитися з дитиною в будь - який зручний для нього час без обмежень у часі, фінансово їй допомагати або сплачувати рахунки. Проте такі зустрічі ставали дедалі рідшими і визначались як один раз на місяць, а фінансова підтримка була взагалі відсутня. У жовтні 2022 року відповідно до рекомендацій лікаря - педіатра, що стосуються санаторно - курортного оздоровлення і лікування та зазначені у виписці із медичної картки амбулаторного хворого, позивачка організувала для доньки відпочинок закордоном і повезла її до Туреччини, щоб відволікти дитину від подій, пов`язаних із вторгненням росії на територію України (період коли Одесу обстріляли), виконавши рекомендації лікаря щодо позитивних емоцій та морально - психологічного стану дитини. У зв`язку з оздоровленням та організацією відпочинку для доньки, [PERSON] понесла витрати - 55147,25 грн. (вартість відпочинку на двох осіб, позивачка та донька). [PERSON] потребувала допомоги спеціаліста, так як погано спала, плакала та боялася гучних звуків, що було визначено приписами лікаря - педіатра, у зв`язку з чим позивачка звернулася до дитячого психолога, який надавав свої послуги в приватному закладі «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) «Хепі Тайм -3». Окрім того, дитина позивачки відвідувала вищезазначений дошкільний навчальний заклад, що є приватним дитячим садочком, оскільки потребує особливого догляду, спеціального харчування та уваги. Розмір витрат щодо навчання [PERSON] в ДНЗ та послуг психолога становлять: - надання послуг з організації виховання та навчання дитини - 12300 грн., - надання послуг психолога в «Хепі Тайм -3» - 3780 грн. - надання послуг психолога online - 1200 грн. (вартість одного заняття складає 300 грн., заняття проводилися 1 раз на тиждень). Наразі [PERSON] разом з донькою була змушена тимчасово виїхати до Іспанії, щод мати можливість працювати, забезпечувати дитину всім необхідним та вберегти її від війни та стресів. Окрім того, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується виписками з амбулаторної та медичної карток, що і стало причиною виїзду закордон. Додатково зазначає, що донька позивачки потребує регулярного контрольного огляду у стоматолога кожні три місяці та професійної гігієни кожні шість місяців, спостереження та консультацій у ортопеда та невролога, а також регулярної роботи з дитячим психологом. Між позивачкою та відповідачем не існувало жодної усної домовленості про добровільну сплату відповідачем коштів на утримання їхньої малолітньої дитини, тому всі витрати на доньку здійснювалися [PERSON] , що підтверджується чеками та квитанціями про оплату, надані позивачкою. Розмір витрат, який позивачка понесла у зв`язку з переїздом до Іспанії для лікування дитини закордоном становить: - оренда апартаментів за перший місяць - 800 євро; - поточна оренда квартири за контрактом - 950 євро (за кожний місяць по діючому Договору) +1900 Гарантійний платіж; - поточні витрати в Іспанії - 845, 51 Євро. Додаткові витрати на спільну дитину, що вже понесла позивачка, становлять: - надання послуг стоматолога - 2340 грн.; - надання послуг з організації виховання та навчання дитини - 12300 грн.; - надання послуг психолога в «Хепі Тайм -3» - 3780 грн. - надання послуг психолога online - 1200 грн. (заняття продовжуються щотижня); - відпочинок у Туреччині - 18382, 40 грн.; що разом складає 38002,40 грн. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей немає. Працевлаштування та офіційного доходу відповідач не має. Середньомісячні витрати на дитину становлять не менше 30000 грн. на місяць, що підтверджується чеками і квитанціями. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10500 грн. до досягнення нею повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 19001, 20 грн. Від представника [PERSON] - адвоката Сігнаєвського А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнає частково та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 3300 грн. на місяць, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто 01.02.2023 року до досягнення [PERSON] повноліття. В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити. При цього зазначає, що між сторонами існувала певна домовленість щодо утримання дитини. Твердження позивачки щодо не бажання батька спілкуватися з донькою і не надання матеріальної допомоги не відповідають дійсності. Зазначена обставина спростовується фактом розгляду Овідіопольським районним судом Одеської області позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні (справа №509/2094/22). Позивачка чинить перешкоди як батьку так і дитині у спілкуванні, а також батьку щодо участі у вихованні. Зазначена позивачкою сума аліментів на утримання дитини в розмірі 10500 грн. на місяць є необґрунтованою і занадто високою. Реальні потреби і відповідно видатки є значно меншими. У позовній заяві не наведений розрахунок суми, яка на думку позивачки, щомісяця необхідна для утримання дитини і з яких витрат вона виходила при її визначенні. Перелічені витрати не відносяться до особистих потреб дитини. Самі по собі 10500 грн. на місяць, є дуже значною сумою для відповідача, що перевищує його місячний дохід, є недоведеною відповідними доказами видатків і не відповідає становищу сторін. Відповідач через стан здоров`я втратив можливість служити в складі Національної поліції, втратив кошти і джерело доходів. На даний час мінімальний гарантований державою розмір аліментів на доньку сторін становить 1136 грн. В той же час мінімальний рекомендований розмір становить 2272 грн. При цьому, у разі стягнення аліментів у відсотку від заробітку розрахунок здійснюється виходячи із середньої заробітної плати і на одну дитину зазвичай стягують частку, тобто аліменти становлять 3240 грн. (із розрахунку 12960/4). Вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на утримання доньки в розмірі 19001, 20 грн. не підлягають задоволенню. Відвідування дитиною приватного дитячого садочка з додатковими послугами психолога, відпочинок в готелях за кордоном не відносяться до розвитку здібностей дитини, лікування або реабілітації дитини та не погоджені з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином та своєчасно. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони 29 квітня 2017 року уклали шлюб, зареєстрований Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №30. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 25 січня 2022 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі №509/6908/21 шлюб між сторонами було розірвано. Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд зауважує про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зокрема у віці до 6 років гарантований мінімальний розмір становить 1136 грн., відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей у віці до 6 років становить 2272 грн. Тому, розмір аліментів на дитину має узгоджуватись із вказаними сумами. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, може добровільно сплачувати аліменти. У такому випадку їх розмір визначається за домовленістю батьків. У разі, якщо ж він ухиляється від свого обов`язку утримувати дитини, інший з батьків може подати позов до суду про примусове стягнення аліментів. У такому випадку аліменти на дитину присуджуються або у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СКУ). При цьому той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на: одну дитину - 1/4, на двох дітей - 2/3, на трьох і більше дітей - 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СКУ). Таким чином, максимальний розмір аліментів на дитину відповідного віку становить розмір не більше 10 прожиткових мінімумів, та складає суму - 22720,00 грн. Із позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини розмір аліментів -10500,00 грн., мотивуючи тим, що відповідач проблем зі здоров`ям не має, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, також просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини додаткові прогнозовані витрати у розмірі 19001,20 грн. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач [PERSON] , будучи батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний брати участь в її вихованні та утриманні до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, розмір доходів відповідача, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак позов просив задовольнити частково та стягнути аліменти в розмірі 3300 грн., вважає розмір аліментів в сумі 10500 грн. надмірно завищеним, звертає увагу на факт відсутності постійних прибутків та стан свого здоров`я, вважає не доказаними належними доказами додаткові витрати у розмірі 19001,20 грн. та просить в цій частині позову відмовити. Суд дослідивши позовну заяву, вважає, що розмір витрат на дитину щодо відвідування дитиною платного садочка з додатковими послугами психолога, відпочинок в готелях за кордоном фактично не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами та не відносяться до розвитку здібностей дитини, лікування або реабілітації дитини. Крім того, суд зауважує, що батьки дитини повинні узгоджувати між собою витрати на дитину, якщо вони є значними, дороговартісними, тобто один із батьків дитини не може одноособово приймати рішення щодо придбання коштовних товарів чи лікування, а потім ставити питання щодо стягнення грошей з іншого батька. Суд вважає, в даному випадку обидва батьки мають утримувати дитину, надавати її належне виховання та створювати умови для її фізичного, інтелектуального, культурного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, чи хворобою, каліцтвом тощо). Частиною другою даної статті встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини здібностей, талантів, хронічної хвороби чи каліцтва, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини відповідно до загальноприйнятих норм у суспільстві, а ні з метою поліпшення матеріального стану особи, на користь якої стягнуто аліменти. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Досліджуючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача в порядку ст. 185 СК України, додаткових витрат, суд зауважує, що до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина є інвалідом, страждає на тяжку /хронічну/хворобу, є калікою. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними належними медичними документами - висновками МСЕК, довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, інвалідність, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 19001,20 гривень не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано доказів того, що ці витрати викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), що є підставою для відмови в їх задоволенні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів в розмірі 10500,00 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3300 грн. щомісячно з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 01.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог суд відмовляє за недоведеністю. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 01.02.2023 року. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial