Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований у Кам`янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом № 14. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні позову вказала, що між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований 06.09.2008 року у Кам`янопотоківський сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 14. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2020 року, з цього ж часу проживають окремо. Спільне життя не склалось по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя та на ведення домашнього господарства, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, що призвело до втрати відчуття любові один до одного. Спір про місце проживання дитини на даний час відсутній. Дитина зі згоди відповідача після розірвання шлюбу залишається проживати разом з позивачем. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.04.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, від представника надійшла заява, згідно якої прохають справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву згідно якої справу прохав розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 06 вересня 2008 року був зареєстрований шлюб у Кам`янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.09.2008 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 03.02.2009 року, серії [NUMBER] Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №68. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2020 року, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи думку позивача, після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що спільна дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач належним чином не приймає участі в утриманні дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню дитини до досягнення дитиною повноліття. Відомостей, які б свідчили про не можливість надавати відповідачем матеріальної допомоги, у вказаному розмірі, чи наявності інших обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів до суду не подано. Враховуючи вище викладене, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом за вимогу про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору. А також слід стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах\~ суми платежу за один місяць.

Outcome: approved