Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання та судових витрат у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року та розміщено на офіційному сайті товариства - https://khgaszbut.104.ua. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» виконало свої зобов?язання та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору, однак споживач систематично порушував умови договору, щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги з газопостачання, що у результаті призвело до виникнення заборгованості у розмірі 10091,96 грн. Просив стягнути з [PERSON] суму основного боргу в розмірі 9937,45 грн, 3% річних в розмірі 25,32 грн, інфляційні втрати в розмірі 129,19 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Представник ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в судове засідання не з`явився, через електронну пошту суду надав заяву, відповідно до якої підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити, й також зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, клопотань про відкладення судового розгляду не надіслав. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу". Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01 грудня 2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01 грудня 2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року та розмішений на офіційному сайті товариства https://khgaszbut.104.ua. Судом встановлено, що фактом приєднання побутового споживача, відповідача у справі, до умов Типового договору постачання природного газу є дії, які засвідчують його бажання укласти цей Договір, зокрема, здійснення споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За приписами ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 14 Розділу ІІІ Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало споживачу послуги з постачання природного газу, однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення у нього заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Отже, судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, надав послуги з газопостачання відповідно до договору. В зв`язку з тим, що відповідач систематично порушував зобов?язання, щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги з газопостачання в період з вересня 2020 року по лютий 2021 року має заборгованість у розмірі 9937,45 грн, 3% річних в розмірі 25,32 грн, інфляційні втрати в розмірі 129,19 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання( ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 611-612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» унормовано, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Беручи до уваги обов`язок відповідача сплачувати вартість спожитого природного газу у встановлені строки, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з газопостачання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, 3% річних складають 25,32 грн, інфляційні втрати - 129,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» підлягають задоволенню у повному обсязі. При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України "Про судовий збір", було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 34 від 08 лютого 2021 року на суму 227,00 грн та № 325 від 16 серпня 2021 року на суму 2043,00 грн. За статтею 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved