Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за №12730 від 17 грудня 2021 року про стягнення з неї на користь ТзОВ «Кошельок» заборгованості таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992.40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень їй стало відомо, що 05 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., було відкрито виконавче провадження № 68061657 на підставі виконавчого напису №12730, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 17 грудня 2021 року, де вона є боржником за Договором 33237700828-380533 від 25 червня 2021 року, укладеним з ТОВ «Кошельок», загальна сума боргу 26248.00 гривень. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як вчинений незаконно та безпідставно, за відсутності всіх необхідних документів, визначених законом, якими підтверджується безспірність заборгованості, а саме: первинних документів щодо видачі кредиту. Жодних повідомлень від кредитора про усунення порушень за кредитним договором вона не отримувала. Крім того, наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем, відображає односторонні арифметичні розрахунки. А тому, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача та виконавчий напис вчинено незаконно, просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Кошельок» - Терно О.В. в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, зазначивши, що вони ґрунтуються на домислах, так як ТОВ «Кошельок» було надано приватному нотаріусу всі необхідні документи та докази безспірності заборгованості позивачки, у відповідності до ст.87 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та розгляд справи. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та розгляд справи, однак від нього надійшла заява слухати справу в його відсутності, щодо рішення по справі покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти та приходить до наступних висновків. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. відкрито виконавче провадження ВП № 68061657 з виконання виконавчого напису №12730 виданого 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» заборгованості в розмірі 26248,00 грн. Згідно копії виконавчого напису, 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 12730 виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованості за кредитним договором № 3237700828-380533 від 25 червня 2021 року в загальні сумі 26248.00 грн. Стягнення проводиться за період з 25 червня 2021 року по 01 грудня 2021 року. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п.1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат`та пунктом 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуа, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинноюПостанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Отже, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису - 17 грудня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 17 грудня 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Представником відповідача не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. В день вчинення спірного виконавчого напису 17 грудня 2021 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивачки про визнання виконавчого напису № 12730 від 17 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» в користь [PERSON] 992 гривні 40 копійок сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію №30365 від 18 січня 2022 року про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved