Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3686 від 23.12.1998, вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу нерухомого майна зазначеного будинку, було укладено між відповідачем з однієї сторони та нею, з іншої сторони у Первомайській філії Універсальної біржі "Південь". На даний час, вона бажає розпорядитись належним нерухомим майном, однак зробити цього не може, оскільки, укладений з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна є недійсним, так як він нотаріально не посвідчений, а відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, в зв`язку з чим вона й звернулась до суду із даним позовом. \~ Позивачка та її представник адвокат Філатов І.Л. в підготовче засідання не з`явились, проте від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій він просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, на адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши заяви представника позивачки, відповідача, матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS] , дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу № 3686, укладеного у Первомайській філії Універсальної біржі "Південь" 23.12.1998 року, [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка зареєструвала своє право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується оглянутою судом інвентаризаційною справою на вказаний будинок. Однак, договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 3686 від 23.12.1998 не було нотаріально оформлено, оскільки\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі, не потребують нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Проте, в порушення вищевказаних вимог, оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору, сторони узгодили та виконали всі його суттєві умови, в тому числі й ціну, право власності за позивачкою на це майно зареєстровано в Первомайському МБТІ, проте у зв`язку з невиконанням вимог щодо нотаріального посвідчення вказаного договору, позивачка позбавлена можливості розпорядження вказаним майном, тобто здійснення всіх прав як власника. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності також і у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідач визнав позов позивачки і визнання відповідачем позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому відповідно до ст.ст.\~219,\~220,\~328 Цивільного Кодексу України, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved