Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Сколівського районного суду Львівської області 21 лютого 2022 року в порядку цивільного судочинства звернувся перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Відділ освіти, молоді та спорту Сколівської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача 50\~809, 19 грн. майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалою судді від 28 березня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області до [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~позивача \~Відділ освіти,\~молоді та\~спорту Сколівської\~міської ради про\~відшкодування шкоди\~завданої кримінальним\~правопорушенням,розгляд даної цивільної справи призначено на 21 червня 2022 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 26 травня 2020 року у справі № 453/471/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили та ним встановлено, що [PERSON] 10 грудня 2019 року в світлу пору доби, приблизно о 08 годині 20 хвилин, проявивши злочинну недбалість, керуючи технічно-справним автомобілем марки «PEUGEOT», реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись ним у Сколівському районі Львівській області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ, в населеному пункті Коростів Сколівського району Львівської області, без причин технічного характеру порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1; Розділу 11 п.11.3; Розділу 12 п.12.1, вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 «;Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху\~України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним автомобіль із забезпеченням безпечного інтервалу, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість автомобіля та в забороненому місці пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автобусом марки «I-VAN», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що рухався по правій смузі для здійснення руху, в напрямку до м. Чоп. Вказані порушення вимог\~Правил дорожнього руху\~України вчинені\~ [PERSON] \~є в\~прямому причинному\~зв`язку\~з наслідками\~що настали.\~Внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди автомобіль\~марки «PEUGEOT»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] та\~автобус марки\~«I-VAN»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~отримали технічні\~пошкодження чим\~завдані матеріальні\~збитки. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 16/1/240 від 06 квітня 2020 року, яку проведено в межах кримінального провадження, вартість відновлювального ремонту автобуса «I-VAN А07А1-10» р. н. [NUMBER] становить 102\~877, 75 гривень. Шкільний автобус марки «I-VAN А07А1-10», р.н. [NUMBER] , на час настання дорожньо-транспортної пригоди, належав відділу освіти Сколівської районної державної адміністрації, а відповідно до рішення ІІІ сесії VІІІ скликання Стрийської районної ради № 27 від 21 січня 2021 року «Про безоплатну передачу майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Сколівського району» було передано із спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Сколівського району вказаний транспортний засіб передано у комунальну власність Сколівської міської ради. Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «Peugeot 3008» р.н. [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП була застрахована згідно полісу № 165668878 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС», яким 06 серпня 2020 року за вказаним страховим випадком\~сплачено кошти відділу освіти Сколівської районної державної адміністрації, у сумі 52\~068, 56 гривень. Оскільки різниця між фактичним розміром завданої [PERSON] шкоди (102\~877,75 грн.) і страховою виплатою (52\~068, 56 грн.) становить 50\~809,19 грн., прокурор просить стягнути вказану суму з відповідача. Представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Цвікілевич М.С.\~-\~проти позовних\~вимог заперечив\~з підстав,\~викладених у\~відзиві від\~12\~травня 2022\~року.\~Зокрема,\~наголосив,\~що станом\~на день\~вчинення кримінального\~правопорушення (10\~грудня 2019\~року)\~цивільно-правова\~відповідальність відповідача,\~який перебував\~за кермом\~автомобіля «Peugeot\~3008»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~була застрахована\~АТ «Страхова\~компанія «АРКС»\~відповідно до\~полісу № 165668878 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 100\~000, 00 грн. Посилається також і на те, що станом на день подання позовної заяви власником пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «I-VAN А07А1-10» р. н. [NUMBER] є відділ освіти Сколівської РДА, автобус у власність Сколівської міської ради не переходив. На підставі наведеного просить в задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області до [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~позивача \~Відділ освіти,\~молоді та\~спорту Сколівської\~міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити повністю. 20 травня 2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Цвікілевич М.С. також подано клопотання про залишення позову прокурора буз розгляду. У відповіді на відзив, поданій 26 травня 2022 року перший заступник прокурора Стрийської окружної прокуратури Львівської області зазначив про безпідставність посилань представника відповідача, наведених у відзиві. Зокрема, посилається на те, що у відповідності до ст. 1194 ЦК України, різниця між фактично завданим розміром шкоди та здійсненою страховою компанією виплатою у розиірі 50\~809, 19 грн. підлягає відшкодуванню [PERSON] , як особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення встановлена судом. Крім того, посилається на правомочність володіння транспортним засобом Сколівської міської ради станом на час звернення прокурора до суду із даним позовом. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 21 червня 2022 року клопотання представника відповідача адвоката М. Цвікілевича про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін задоволено, судове засідання відкладено на 06 вересня 2022 року з викликом сторін. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника\~відповідача \~адвоката Цвікілевича\~М.С. про залишення без розгляду позову першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області до [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~позивача \~Відділ освіти,\~молоді та\~спорту Сколівської\~міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє на 10 травня 2023 року. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, аналогічних викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. Представники позивача та третьої особи підтримали позицію прокурора. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог запеперечив з підстав, аналогічних викладеним у відзиві, просив з задоволенні позову відмовити повністю. Дослідивши представлені письмові докази в справі, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи в судових засіданнях, суд дійшов висновку, що позовні вимоги першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області до [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~позивача \~Відділ освіти,\~молоді та\~спорту Сколівської\~міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 26 травня 2020 року у справі № 453/471/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України. Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] 10 грудня 2019 року в світлу пору доби, приблизно о 08 годині 20 хвилин, проявивши злочинну недбалість, керуючи технічно-справним автомобілем марки «PEUGEOT», реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись ним у Сколівському районі Львівській області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ, в населеному пункті Коростів Сколівського району Львівської області, без причин технічного характеру порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1; Розділу 11 п.11.3; Розділу 12 п.12.1, вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 «;Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху\~України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним автомобіль із забезпеченням безпечного інтервалу, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість автомобіля та в забороненому місці пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автобусом марки «I-VAN», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що рухався по правій смузі для здійснення руху, в напрямку до м. Чоп. Вказані порушення вимог\~Правил дорожнього руху\~України вчинені [PERSON] є в прямому причинному зв`язку з наслідками що настали. Вирок Сколівського районного суду Львівської області від 26 травня 2020 року у справі № 453/471/20 набрав законної сили, копія такого міститься в матеріалах справи. Оригінал вироку оглянуто в судовому засіданні. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «PEUGEOT», реєстраційний номер [NUMBER] та автобус марки «I-VAN», реєстраційний номер [NUMBER] , отримали технічні пошкодження чим завдані матеріальні збитки. Власником транспортного засобу - автобус марки «I-VAN», реєстраційний номер [NUMBER] станом на час настання дорожньо-транспортної пригоди, був відділ освіти Сколівської районної державної адміністрації, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , яка міститься в матеріалах справи. Судом встановлено, що рішенням ІІІ сесії VІІІ скликання Стрийської районної ради № 27 від 21 січня 2021 року «Про безоплатну передачу майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Сколівського району», копія якого міститься в матеріалах справи, із спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Сколівського району у комунальну власність Сколівської міської ради передано транспортний засіб I-VAN A07A1-10 р.н. [NUMBER] (копія рішення міститься в матеріалах справи). Відповідно до рішення Сколівської міської ради від 18 лютого 2021 року № 380 «Про безоплатну передачу майна на баланс відділу освіти, молоді та спорту Сколівської міської ради», копію якого долучено до матеріалів справи, міська рада передала на баланс відділу освіти, молоді та спорту Сколівської міської ради транспортний засіб I-VAN A07A1-10 р.н. [NUMBER] . Згідно з ч.\~1\~ст.\~317\~ЦК України зміст права власності складають правомочності щодо володіння, користування та розпоряджання майном. Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). При цьому, суд звертає увагу, що незалежно від часу реєстрації транспортного засобу за відділом освіти, молоді та спорту Сколівської міської ради, як балансоутримувача транспортного засобу I-VAN A07A1-10 р.н. [NUMBER] , відповідач Сколівська міська рада є правомірним володільцем зазначеного майна з 21 січня 2021 року, тобто з часу винесення Стрийською районною радою рішення ІІІ сесії VІІІ скликання Стрийської районної ради № 27 від 21 січня 2021 року «Про безоплатну передачу майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Сколівського району», яким із спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Сколівського району у комунальну власність Сколівської міської ради передано транспортний засіб I-VAN A07A1-10 р.н. [NUMBER] . Тобто починаючи з зазначеного часу Сколівська міська рада мала достатні правові підстави, як особа, яка володіє речовим правом на майно, для звернення за захистом цього права. Таким чином, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову, на те, що станом на день подання позовної заяви власником пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «I-VAN А07А1-10» р. н. [NUMBER] є відділ освіти Сколівської РДА, автобус у власність Сколівської міської ради не переходив. Судом також встановлено, що станом на день вчинення кримінального правопорушення (10 грудня 2019 року) цивільно-правова відповідальність відповідача, який перебував за кермом автомобіля «Peugeot 3008», р.н. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована АТ «Страхова компанія «АРКС» відповідно до полісу № ЕР-165668878 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 06 серпня 2020 року за вказаним страховим випадком Акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплачено кошти відділу освіти Сколівської районної державної адміністрації, у сумі 52\~068, 56 гривень, що документально підтверджено доданою до позовної заяви копією виписки по рахунку. Як вбачається з висновку експерта від 06 квітня 2020 року № 16/1/240, складеного судовим експертом Яровим О.Д., копію якого долучено прокурором до позовної заяви, вартість відновлювального ремонту автобуса «I-VAN А07А1-10» р. н. [NUMBER] станом на 10 грудня 2019 року становить 102\~877, 75 грн. Як вбачається з копії полісу ОСЦПВ № ЕР-165668878 від 10 вересня 2019 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 100\~000, 00 грн. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон №85/96-ВР)). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу в Європейський союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV. Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV). Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування ж шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17). Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV). Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність. Цивільний кодекс України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга та четверта статті 14 ЦК України) Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Відтак, суд наголошує, що принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказаний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17. Зважаючи на викладені норми чинного матеріального права, висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, які, у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись судом, суд зазначає, що позовні вимоги заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області підлягають частковому задоволенні, а саме в частині розміру шкоди, який перевищує ліміт відповідальності страховика, із врахуванням також розміру франшизи, яка має бути компенсована постраждалому безпосередньо винуватцем ДТП. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 4\~877, 75 грн., тобто розмір завданої відповідачем шкоди, який перевищує встановлений полісом ОСЦПВ\~№ ЕР-165668878\~від 10\~вересня 2019\~року ліміт відповідальності страховика (100\~000, 00 грн.) та розмір франшизи (2\~000, 00 грн.). У відповідності до \~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відтак, судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідача в дохід держави. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial