Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] ,звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2018 року було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Позивач зазначає, що з 2018 року сторони разом не проживають, їх спільна дитина проживає із нею та знаходиться на її утримані. Відповідач як батько самоусунувся від виконання свої обов`язків, сином не цікавиться, не спілкується з ним, не проявляє батьківського піклування та турботи, не займається вихованням сина, не забезпечує його усім необхідним, не виявляє жодного інтересу до його особистого життя та розвитку, здоров`я, не сплачує аліментів на його утримання, хоча жодних перешкод у цьому, йому ніхто не чинить. На даний час позивач перебуває у шлюбі із [PERSON] , який займається дитиною, надає матеріальну допомогу та підтримує його. Між чоловіком та сином склалися гарні відносини, дитина вважає його батьком, а в свою чергу [PERSON] має намір усиновити сина позивача. Син навчається у 2-А класі КЗ "Вінницький ліцей №2". Позивач звертає увагу на те, що вона приймає активну участь у виховані сина, а саме відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами сина та його шкільним життям, дбає про його фізичний розвиток, здоров`я та його матеріально забезпечує разом із чоловіком - [PERSON] . У зв`язку із вищевикладеним позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та просила суд позовні вимоги задоволити за обставин, викладених в позовній заяві та не заперечила проти винесення судом заочного рішення. Клопотання про виклик свідків просила не розглядати. Відповідач [PERSON] , в судове засідання в черговий раз не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток та через оголошення на офіційному сайті судової влади (а.с.33-34, 43-44, 70-71, 78-82, 91-95). Відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не надав. Про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судовезасідання не з`явилась, надала до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, підтримала висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради (а.с.83). Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2018 року було розірвано. Вказані обставини були встановлені на засіданні органу опіки та піклування Вінницької міської ради. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис №262, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , перекладеним із російської мови, виданим Відділом ЗАЦС м. Вілючинськ Камчатського краю (а.с.15). На даний час позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2020 року (а.с.13). Із Акта № 16095 від 29.11.2022 року, наданого ВВС ТОВ "ЖЕО" слідує, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно довідки УДМС України у Вінницькій області від 30.01.2018 року №73/2018 про реєстрацію особи громадянином України, [PERSON] , [INFO] , уродженець рф, згідно рішення УДМС України у Вінницькій області від 30.01.2018 року набув громадянства України на підставі ч. 7 ЗУ "Про громадянство України" та є громадянином України з 20.10.2014 року (а.с.17). Відповідно до відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області МЮ України ЦЗМУМЮ (м.Хмельницький) від 18.11.2022 року, виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на виконання до територіальних відділв ДВС Вінницької області та до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) станом на 18.11.2022 року не надходили та на виконанні не перебувають (а.с.18-19). Довідкою КЗ "Вінницький ліцей №2) від 21.11.2022 року № 01-27/240 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] навчається у 2-А класі КЗ "Вінницький ліцей №2". Батько дитини не цікавиться навчанням сина, не відвідує батьківські збори, позакласні заходи, не приймає участі у шкільному житті дитини (а.с.20). Також, довідкою КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Вінниці" від 22.11.2022 року № 1308/01-2 підтверджується, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на медичному обслуговуванні в КНП "ЦПМСД №2 м. Вінниці" у сімейного лікаря - [PERSON] , декларація з 05.11.2020 року. При зверненні за медичною допомогою в КНП "ЦПМСД №2 м. Вінниці" та на дому, супровід дитини здійснює мати дитини - [PERSON] . Батько [PERSON] з приводу стану здоров`я дитини до сімейного лікаря ніколи не звертався (а.с.21). Відповідно до висновку від 15 березня 2023 року № 01/00/011/14596, орган опікита піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.84-85). Положенням Декларації ООН (пр. 8) визначено, що дитина має за всіх обставин бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідно до п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ), дитина, для повного та гармонійного розвитку її особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 2 Європейської конвенції по здійсненню прав захисту дітей закріплено, що предметом даного нормативного акту є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню цих прав. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положення ст. 155 СК України вимагають необхідності здійснення прав та обов`язків батьків на повазі до прав дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом на участь у вихованні дитини. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, при наявності вини в діях батьків. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків свідчать наявні докази, що відповідають вимогам ст. 76-82 ЦПК, які були досліджені в судовому засіданні та з яких слідує, що дитина позбавлена піклування батька, відповідач з 2018 року не цікавиться дитиною, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні, не дбає про розвиток сина, не приймає участі у важливих для дитини подіях. Таким чином, позивачем доведено підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати за вимогою позивача підлягають залишити за нею. На підставі ст.ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved