Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

31.07.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та усунення перешкод у здійсненні права власності до Київської міської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зоріна С.М. 02.04.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., після усунення недоліків, постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 02.02.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1999 року, виданого Управлінням справами Національної академії наук України [PERSON] (батько Позивача) та [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних долях. [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 561 [PERSON] успадкував після померлого сина, [PERSON] квартири [ADDRESS] . Таким чином, 24.04.2017 року [PERSON] став єдиним власником квартири [ADDRESS] . В березні 2018 року [PERSON] стало відомо, що вказана вище квартира, яка належить йому на праві власності перереєстрована на іншу особу. З метою захисту свої прав, [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання правочину недійсним. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року встановлено: «Відповідно до Інформаційної довідки вбачається, що 13.05.2017 року державним реєстратором Дмитренко А.В., Філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві, здійснено перехід права власності (номер запису про право власності 20409351) на вказану квартиру на підставі договору дарування, серія та номер: 11-1181, виданий 25.12.2012 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори; технічного паспорту, серія та номер: бн, виданий 15.01.2013 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Інформаційна довідка, серія та номер: КВ-2017 ;674, виданий 05.05.2017 року. 16.05.2017 року державним реєстратором Дмитренко А.В., Філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві внесено зміни, а саме зазначено номер Інформаційної довідки від 05.05.2017 року та змінено розмір частки з 1/2 на 1/1. 15.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. зареєстровано перехід права власності (номер запису про право власності 20935779) від [PERSON] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 340. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року встановлено, що [PERSON] , дій щодо відчуження належної йому квартири не вчиняв, а отже визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 25.12.2012 р., посвідченого державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 11-1181 (номер запису про право власності 20409351). Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М., зареєстрований в реєстрі за № 340 (номер запису про право власності 20935779). Враховуючи зазначене, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року відновлено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року набрало законної сили 31.10.2019 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 01.12.2019 року. Враховуючи зазначене, [PERSON] виконати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року не зміг, а саме скасувати реєстрацію оспорюваних договорів та відновити своє право власності. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До спадкової маси в тому числі й належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28.12.2016 року за реєстровим номером 797, спадкоємцем померлого є син - [PERSON] . З метою оформлення свого права на спадщину, [PERSON] , звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зоріної С.М. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зоріної С.М. від 19.06.2012 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в зв`язку з невідповідністю інформації отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до реєстрів з наданими документами та наявністю арештів на вказане вище нерухоме майно. В описовій частині вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 4.15 Глави 10, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання таких документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та відповідно до п. 4.18. Глави 10, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу, в зв`язку з цим встановлено реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] особу, іншу ніж заявлену в документах. Враховуючи вищевикладене, в зв`язку із смертю [PERSON] не встиг реалізувати своє право щодо відновлення права власності, а його спадкоємець - [PERSON] , позбавлений можливості оформити право власності на вказану квартиру, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про право власності за іншою особою. Оскільки батько Позивача не встиг реалізувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року та своє право щодо відновлення права власності, а його син, єдиний спадкоємець - [PERSON] , позбавлений можливості оформити право власності на вказану квартиру, то єдиним шляхом реалізувати спадкове право є звернення до суду за захистом порушеного (невизнаного) права. Просив визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] ; усунути перешкоди у здійсненні права власності щодо квартири [ADDRESS] шляхом: скасування реєстраційного запису, вчиненого 13.05.2017 року державним реєстратором Дмитренко А.В., Філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві, щодо реєстрації переходу права власності (номер запису про право власності 20409351) на квартиру [ADDRESS] на підставі договору дарування, серія та номер: 11-1181, виданий 25.12.2012 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори; технічного паспорту, серія та номер: бн, виданий 15.01.2013 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Інформаційна довідка, серія та номер: КВ-2017 ;674, виданий 05.05.2017 року; скасування реєстраційного запису, вчиненого 16.05.2017 року державним реєстратором Дмитренко А.В., Філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві внесено зміни, а саме зазначено номер Інформаційної довідки від 05.05.2017 року та змінено розмір частки з 1/2 на 1/1, щодо квартири [ADDRESS] ; скасування реєстраційного запису, вчиненого 15.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. щодо реєстрації переходу права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності 20935779) від [PERSON] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 340. 03.09.2021 року до суду подано відзив на позов Київською міською радою, відповідно до змісту якого останні просили вирішити позов відповідно до вимог чинного законодавства України. У судовому засіданні 01.05.2023 року сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив суд завершувати розгляду справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а позов задовольнити. Відповідач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зоріна С.М. подала клопотання про розгляду справи за її відсутності. Врахувавши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1999 року, виданого Управлінням справами Національної академії наук України [PERSON] (батько Позивача) та [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних долях, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, інформаційна довідка Комунального підприємства Київської міської ради Київського міського БТІ від 03.02.2017 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності додаються (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Н. В., зареєстровано в реєстрі за № 561 [PERSON] успадкував після померлого сина, [PERSON] (одну другу) квартири [ADDRESS] (а.с. 16, 17, 18). З 24.04.2017 року [PERSON] став єдиним власником квартири [ADDRESS] (а.с. 18). В березні 2018 року [PERSON] стало відомо, що вказана вище квартира, яка належить йому на праві власності перереєстрована на іншу особу. З метою захисту свої прав, [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання правочину недійсним . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року встановлено: «Відповідно до Інформаційної довідки вбачається, що 13.05.2017 року державним реєстратором Дмитренко А.В., Філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві, здійснено перехід права власності (номер запису про право власності 20409351) на вказану квартиру на підставі договору дарування, серія та номер: 11-1181, виданий 25.12.2012 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори; технічного паспорту, серія та номер: бн, виданий 15.01.2013 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Інформаційна довідка, серія та номер: КВ-2017 ;674, виданий 05.05.2017 року. 16.05.2017 року державним реєстратором Дмитренко А.В., Філії КП Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві внесено зміни, а саме зазначено номер Інформаційної довідки від 05.05.2017 року та змінено розмір частки з 1/2 на 1/1. 15.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. зареєстровано перехід права власності (номер запису про право власності 20935779) від [PERSON] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 340 (а.с. 20-23). Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року встановлено, що [PERSON] , дій щодо відчуження належної йому квартири не вчиняв, а отже визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 25.12.2012 р., посвідченого державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л. Ю., зареєстровано в реєстрі за № 11-1181 (номер запису про право власності 20409351). Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15.06.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О. М., зареєстрований в реєстрі за № 340 (номер запису про право власності 20935779) (а.с. 24-28). Враховуючи зазначене, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року відновлено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року набрало законної сили 31.10.2019 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 01.12.2019 року (а.с. 30). Враховуючи зазначене, [PERSON] не зміг виконати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року, а саме скасувати реєстрацію оспорюваних договорів та відновити своє право власності. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До спадкової маси в тому числі й належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28.12.2016 року за реєстровим номером 797, спадкоємцем є син - [PERSON] . З метою оформлення свого права на спадщину, [PERSON] , звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зоріної Світлани Миколаївни. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зоріної С.М. від 19.06.2012 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в зв`язку з невідповідністю інформації отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до реєстрів з наданими документами та наявністю арештів на вказане вище нерухоме майно (а.с. 33). В описовій частині вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 4.15 Глави 10, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання таких документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та відповідно до п. 4.18. Глави 10, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу, в зв`язку з цим встановлено реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] особу, іншу ніж заявлену в документах. Крім того, зазначено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, оскільки дружина померлого [PERSON] від своєї обов`язкової частки спадщини відмовилася про що є відповідна заява у спадковій справі. Так, суд приходить до висновку, що в зв`язку із смертю [PERSON] не встиг реалізувати своє право щодо відновлення права власності, а його спадкоємець - [PERSON] , позбавлений можливості оформити право власності на вказану квартиру, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про право власності за іншою особою. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч. 1 ст. 1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Враховуючи зазначене, оскільки батько позивача не встиг реалізувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2019 року та своє право щодо відновлення права власності, а його син, єдиний спадкоємець - [PERSON] , позбавлений можливості оформити право власності на вказану квартиру, то реалізувати спадкове право позивач може в судовому порядку шляхом визнання права власності на спірне квартиру в порядку спадкування та усунення перешкод у здійсненні права власності. З огляду на викладене вище, позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зоріна С.М. про визнання права власності в порядку спадкування та усунення перешкод у здійсненні права власності, підлягають задоволенню судом. Підстави для розподілу судових витрат, за правилами ст. 141 ЦПК України, відсутні, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом, не просив суд вирішити питання про їх розподіл за результатами розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved