Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Меркулову Тетяну Петрівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що у період з 27 квітня 1998 року по 27 вересня 2020 року він працював у шкідливих умовах на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», внаслідок чого захворів на професійні захворювання. 17 серпня 2020 року міжрайонною профпатологічною МСЕК йому було первинно встановлено третю групу інвалідності та 55 відсотків втрати професійної працездатності, 18 серпня 2021 року при повторному обстеженні МСЕК ступінь втрати працездатності та група інвалідності були підтверджені у тому самому розмірі. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 200 000 грн, а також судові витрати на правничу допомогу. Ухвалою від 16 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками 17 березня 2023 року. Відзиву на позов не надійшло. Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що [PERSON] працював на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті і отримав професійні захворювання, що призвели до втрати працездатності. Лікарсько-експертною комісією ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» надано медичний висновок № 833 від 16 червня 2020 року про встановлення у [PERSON] професійних захворювань: -радикулопатія попереко-крижова на фоні ретроспондилолістезу тіла та шийна, рецидивуючий перебіг, на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів, -антракосилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група В, легенева недостатність першого-другого ступеня, -нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). (а.с.10-11). 14 липня 2020 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] . В акті зазначені такі обставини виникнення хронічного професійного захворювання: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм працівника, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту. Причини виникнення професійного захворювання: підвищений вміст пилу в повітрі робочої зони, важкість праці, перевищення допустимого рівня шуму та відносної вологості повітря. (а.с.12-14) На підставі акту огляду МСЕК № 1098 [PERSON] 17 серпня 2020 року первинно встановлено 55 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: -40 відсотків - радикулопатія з дефартрозами, -10 відсотків - антракосилікоз, -5 відсотків - приглухуватість. (а.с.15) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 110 000 грн. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності висновком МСЕК від 17 серпня 2020 року, тому визначена судом сума моральної шкоди підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою. Позовна заява містить вимогу про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правову допомогу. При цьому зазначено, що судові витрати складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн на день подання позову до суду та 5000 грн на майбутнє (складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях). До позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги від 09 січня 2023 року, укладеного між адвокатом Меркуловою Тетяною Петрівною та Шоновим Романом Сергійовичем. Згідно пункту 4 цього договору вартість роботи адвоката визначається за домовленістю сторін в залежності від складності та обсягу виконаних робіт, вартість роботи адвоката фіксована. (а.с.24-25) Також додано квитанцію від 09 січня 2023 року, згідно якої адвокатом Меркуловою Т.П. отримано від [PERSON] 3000 грн за складання позовної заяви до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди. (а.с.8-11) Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З наданих позивачем документів видно, що ним сплачено адвокату 3000 грн - вартість складання позовної заяви у фіксованому розмірі, як передбачено пунктом 4 договору про надання правничої допомоги. Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 110 000 грн. Тобто задоволенню підлягають 55 відсотків заявлених позовних вимог. Пропорційно до суми задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача 55 відсотків витрат на правничу допомогу: 3000 х 55 : 100 = 1650 грн.

Outcome: partial