Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

15 грудня 2022 в провадження Ірпінського міського суду Київської області надійшла цивільна справа №759/2906/22 за заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. 24 лютого 2023 року заявник уточнив позовні вимоги та просив суд встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 грудня 2004 року по [INFO] . В обґрунтування заяви вказує, що з травня 1999 року проживав разом з [PERSON] однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала матері його цивільної дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , та вони разом її поховали. [INFO] у вказаній квартирі сталася пожежа, внаслідок якої [PERSON] померла. Спільних дітей у них не було, дітей від інших стосунків у [PERSON] теж не було. Всі необхідні дії по похованню та проведенню поминальних заходів цивільної дружини заявник взяв на себе. Факт спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю можуть підтвердити свідки. [PERSON] звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про її прийняття, але йому відмовити у прийнятті заяви, оскільки йому необхідно встановити факт спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Вказує те, що, реалізувати своє право на спадкування, заявник матиме за можливе лише за наявності відповідного судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки, у нього відсутні офіційні документи, які б підтверджували факт сімейних відносин з померлою, та відповідно підстав для залучення його до спадкоємства за законом, а тому, реалізовуючи своє право на захист, заявник вимушений звертатися до суду. В судовому засіданні представник заявника просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] проживав разом з [PERSON] з 01 грудня 2004 року до 23 листопада 2021 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується показаннями допитаного в суді свідка [PERSON] , довідкою ОСББ «ЕКСКАВАТОР-1» №01 від 24 березня 2023 року про те, що [PERSON] постійно проживав без реєстрації за вказаною адресою (а.с. 101). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про що складено відповідний актовий запис за № 1574 (а.с. 71). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заповіту чи відповідного розпорядження померла не залишила. Згідно наданої спадкової справи після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся лише [PERSON] , заявник у справі (а.с. 113а-156). Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а також те, що цей факт ніким не оспорюється, і тому суд вважає можливим задовольнити заявлені заявником вимоги.

Outcome: approved