Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на 50% житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого вона являлася на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 11.11.1986 року виконкомом Калинівської міської Ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому Калинівської міської ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1986 року. Будучи єдиною спадкоємицею 1 черги за законом на належне померлій матері [PERSON] майно після її смерті, позивач в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст. 548-549 ЦКУРС в редакції 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини) прийняла спадщину на належну померлій матері частку в майні колгоспного двору, так як проводила в належній матері частині будинку ремонтні роботи, користувалась даною частиною будинку, потім звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В. Даний факт підтверджується витягом № 71772161 від 13.03.2023 року про реєстрацію спадкової справи № 70381844 в спадковому реєстрі, наданим приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В. Однак оформити свої спадкові права позивач, як єдина спадкоємиця за законом 1 черги після померлої матері [PERSON] у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В не має можливості по тій причині, що відповідно до наданого свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку ця 1/2 частка не є особистою власністю померлої матері, а належить « колгоспному двору», головою якого була [PERSON] , який відповідно до ст.ст. 2, 318 ЦК України не є суб`єктом права власності, оскільки колгоспні двори припинили своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 7.02.1991 року і нотаріус не має змоги визначити всіх членів колгоспного двору та належні їм частки в майні. По цій причині приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В 13.03.2023 року за №97/02-31 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1967 року та який проживав і був зареєстрований також за адресою [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на 50% житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого являвся чоловік позивачки на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 11.11.1986 року виконкомом Калинівської міської Ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому Калинівської міської ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1986 року. Будучи спадкоємицею 1 черги за законом на належне померлому чоловікові [PERSON] майно після його смерті, позивач в передбачений законом 6-місячний термін, а саме 30.11.2016 року відповідно до ст. 1269 ЦК України звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Калинівського (в даний час Хмільницького) районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В по місцю відкриття спадщини. Даний факт підтверджується витягом № 45979659 від 30.11.2016 року про реєстрацію спадкової справи № 59894877 в спадковому реєстрі, наданим\~\~ приватним нотаріусом Калинівського (в даний час Хмільницького) районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В. Однак оформити свої спадкові права позивач, як спадкоємиця за законом 1 черги після померлого чоловіка [PERSON] у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В не має можливості по тій причині, що відповідно до наданого свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку ця 1/2 частка не є особистою власністю померлого чоловіка, а належить «колгоспному двору», головою якого був померлий чоловік позивача [PERSON] , який відповідно до ст.ст. 2, 318 ЦК України не є суб`єктом права власності, оскільки колгоспні двори припинили своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 7.02.1991 року. Так як майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і нотаріус не має змоги визначити всіх членів колгоспного двору та належні їм частки в майні. По цій причині приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В 13.03.2023 року за №96/02-31 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Свідоцтва про право власності на 1/2 частку спадкового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , були видані колгоспним Дворам, головами яких була матір позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] [INFO] , в той період коли існували колгоспні двори згідно діючого на той момент ЦК УРСР в редакції 1963 року. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на 50% житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого вона являлася на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 11.11.1986 року виконкомом Калинівської міської Ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому Калинівської міської ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1986 року. Будучи єдиною спадкоємицею 1 черги за законом на належне померлій матері [PERSON] майно після її смерті, позивач в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.ст. 548-549 ЦКУРС в редакції 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини) прийняла спадщину на належну померлій матері частку в майні колгоспного двору, так як проводила в належній матері частині будинку ремонтні роботи, користувалась даною частиною будинку, потім звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В. Даний факт підтверджується витягом № 71772161 від 13.03.2023 року про реєстрацію спадкової справи № 70381844 в спадковому реєстрі, наданим приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В. Однак оформити свої спадкові права позивач, як єдина спадкоємиця за законом 1 черги після померлої матері [PERSON] у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В не має можливості по тій причині, що відповідно до наданого свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку ця 1/2 частка не є особистою власністю померлої матері, а належить « колгоспному двору», головою якого була [PERSON] , який відповідно до ст.ст. 2, 318 ЦК України не є суб`єктом права власності, оскільки колгоспні двори припинили своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 7.02.1991 року і нотаріус не має змоги визначити всіх членів колгоспного двору та належні їм частки в майні. По цій причині приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В 13.03.2023 року за №97/02-31 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1967 року та який проживав і був зареєстрований також за адресою [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на 50% житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого являвся чоловік позивачки на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 11.11.1986 року виконкомом Калинівської міської Ради народних депутатів Вінницької області на підставі рішення виконкому Калинівської міської ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1986 року. Будучи спадкоємицею 1 черги за законом на належне померлому чоловікові [PERSON] майно після його смерті, позивач в передбачений законом 6-місячний термін, а саме 30.11.2016 року відповідно до ст. 1269 ЦК України звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Калинівського (в даний час Хмільницького) районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В по місцю відкриття спадщини. Даний факт підтверджується витягом № 45979659 від 30.11.2016 року про реєстрацію спадкової справи № 59894877 в спадковому реєстрі, наданим\~\~ приватним нотаріусом Калинівського (в даний час Хмільницького) районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В. Однак оформити свої спадкові права позивач, як спадкоємиця за законом 1 черги після померлого чоловіка [PERSON] у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламова О.В не має можливості по тій причині, що відповідно до наданого свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку ця 1/2 частка не є особистою власністю померлого чоловіка, а належить «колгоспному двору», головою якого був померлий чоловік позивача [PERSON] , який відповідно до ст.ст. 2, 318 ЦК України не є суб`єктом права власності, оскільки колгоспні двори припинили своє існування в зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 7.02.1991 року. Так як майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і нотаріус не має змоги визначити всіх членів колгоспного двору та належні їм частки в майні. По цій причині приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Варламовим О.В 13.03.2023 року за №96/02-31 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Свідоцтва про право власності на 1/2 частку спадкового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , були видані колгоспним Дворам, головами яких була матір позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] [INFO] , в той період коли існували колгоспні двори згідно діючого на той момент ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове обєднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215 «Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно,яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування,мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Тобто, усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспних дворів належав 2 колгоспним дворам по 1/2 частці, головами яких були [PERSON] та [PERSON] , так як ще 11.11.1986 року відбувся розподіл колгоспного двору згідно вищевказаних свідоцтв. Згідно акту прийомки індивідуального будинковолодіння по [ADDRESS] від 23.12.1986 року, затвердженого рішенням виконкому Калинівського міського ради народних депутатів рахується 2 забудовника: мати позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] . Також була поділена земля між 2 колгоспними дворами. Згідно рішення виконкому Калинівської міської ради №835 від 24.11.1994 року [PERSON] передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства, обслуговування житлового будинку та госпбудівель за адресою [ADDRESS] . Згідно рішення виконкому Калинівської міської ради № 63 від 31.01.1995 року [PERSON] було передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га для ведення особистого підсобного господарства, обслуговування житлового будинку та госпбудівель за цією ж адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконкому Калинівської міської ради № 262 від 30.03.2023 року станом на 15.04.1991 року в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] з 18.04.1960 року до дня смерті [INFO] , [PERSON] з 01.12.1967 року по день смерті [INFO] та позивач [PERSON] з 03.01.1974 року по сьогоднішній день. Статтею 563 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка регулювала питання спадкування майна колгоспного двору, встановлено, що у випадку смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила спадкування на загальних підставах. При цьому, відповідно до роз`яснень, викладених у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширювалася на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1.07.1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також у разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Згідно із ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Оскільки з 11.11.1986 року вже існувало 2 колгоспних двори за адресою [ADDRESS] , то враховуючи те, що [PERSON] була єдиним членом колгоспного двору, якому згідно свідоцтва про право власності на будівлі, виданого виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів 11.11.1986 року, належало 50% житлового будинку [ADDRESS] , то її частка у праві власності на вищевказаний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору складає 1/2. Враховуючи те, що членами колгоспного двору, якому згідно свідоцтва про право власності на будівлі, виданого виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів 11.11.1986 року, належало інші 50% вищезазначеного житлового будинку [ADDRESS] були чоловік позивача [PERSON] -голова двору та його дружина - позивач [PERSON] член колгоспного двору, вони обоє брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору, то їх частки у праві власності на вищевказаний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору складали по 1/4 частці для важного (по 1/2 від 1/2 частки), оскільки майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності, то і розмір частки члена колгоспного двору слід визначати, виходячи з рівності часток усіх його членів. На підставі викладеного та

Outcome: approved