Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У березні 2023 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обгрунтування заявлених вимог заявники вказували на те, що [INFO] померла їх матір [PERSON] .Після смерті залишилася спадщина. Заявники не в змозі оформити спадщину, оскільки ними не подано вчасно заяву про прийняття спадщини, а також не надано докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, у зв`язку з чим просять встановити факт постійного проживання на момент смерті з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 17.03.2023 заяву було залишено без руху. Ухалою суду від 30.03.2023 було відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 27.04.2023 та одночасно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. копію матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслали заяву, в якій повністю підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити та розглядати справу без їх участі. Заінтересовані особи до суду не з`явилися. Представник заінтересованої особи Київської міської ради до суду також не з`явилася, проте надала суду пояснення, в яких просить справу розглядати без участі її представника та ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України. Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко Олена Василівна в судове засідання не з'явилась надіслала заяву про розгляд справи без її участі, оскільки самостійних вимог не заявляє, одночасно направила копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд прийшов до висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 5900. Заповіт [PERSON] не залишила. Спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] заведена 16.02.2023 № 13/2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко Оленою Василівною. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. заявникам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження заявника [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Шевченківського РВК м. Київ 10 сепрня 1982 року, яким підтверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження заявника [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Шевченківського РВК м. Київ 10 сепрня 1982 року, яким підтверджується, що [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку з захворюванням серця потребувала постійного догляду та проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується медичною документацією. Факт проживання заявників із померлою підтверджений матеріалами справи. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином прийняття спадщини спадкоємцем, який у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини залежить від постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 29 Цивільного Кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання: Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Частиною 9 ст.6 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи. Те, що в дійсності заявники постійно проживали на момент смерті з матір`ю [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 (провадження N 61 -44149св 18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те. що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ІДК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом також у постановах від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20 від 14.12.2022 року у справі 198/132/21. Встановлення факту постійного проживання на момент смерті з спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявників на момент смерті з спадкодавцем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved