Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини. У позовній заяві просила: визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] ; встановити [PERSON] способи участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом: -надання систематичних побачень з дитиною щосереди з 18:00 год. до 21:00 год. в загально доступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках) та/або за місцем проживання батька дитини, з урахуванням стану здоров` я, інтересів та думки дитини, без присутності матері дитини та не за місцем її проживання; -зустрічей батька [PERSON] з сином [PERSON] в вихідні дні першого та третього тижня місяця з 10:00 години суботи до 20:00 години неділі в загально доступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках) та/або за місцем проживання батька дитини, з урахуванням стану здоров` я, інтересів та думки дитини, без присутності матері дитини та не за місцем її проживання; -спільний відпочинок батька з сином один раз на рік у літній період (з червня по серпень включно), тривалістю 14 днів, з урахуванням стану здоров`я, інтересів та думки дитини, без присутності матері дитини, з можливістю виїжджати за межі Полтавської області; -безперешкодно відвідувати дитину у період її хвороби, в день її народження та період свят за місцем її проживання та фактичного перебування; -зобов`язати [PERSON] завчасно попереджати [PERSON] щодо зміни та їх причини, у визначеному порядку, зустрічей з сином; у разі відсутності можливості спілкування [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] [INFO] , у визначений час, то інший час для спілкування з сином визначати за попередньою домовленістю [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] вимушені витрати позивача за подачу цього позову у виді судового збору, в розмірі 2147,20 грн., суму якого збільшила після подачі позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який 20.07.2022 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави було розірвано справа № 554/3080/22. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю. Позивач зазначає, що матеріальним забезпеченням , доглядом за дитиною, лікуванням та піклуванням про сина вона займається фактично одна. [PERSON] матеріально не допомагає, дитину не утримує та має заборгованість по сплаті аліментів, згідно розрахунку Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві про заборгованість зі сплати аліментів від 02.11.2022 року № 96233, заборгованість розраховується з 10.05.2022 року, фактично з травня 2022 року по жовтень фактичний розмір заборгованості складає 20599,75 грн. Згоди щодо визначення місця проживання спільного сина сторонами не досягнуто. Позивач бажає, щоб дитина проживала разом з нею. З цих підстав, звернулася до суду з позовом. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 05 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які 11 січня 2023 року усунуто позивачем. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради надати суду висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] та визначення способів участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] . 03 квітня 2023 року до суду надійшов Висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 30 березня 2023 року, щодо визначення місця проживання дитини (а.с.39-40). 14 квітня 2023 року до суду надійшов висновок, затверджений Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Харкові ради від 11.04.2023 р. № 85, про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.49). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує (а.с.38). Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. (а.с.37). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.51). Враховуючи, що відповідач визнав позов у підготовчому засіданні, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України прийшов до висновку про ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 липня 2022 року розірвано (справа № 554/3081/22) (а.с.9-11). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 03 лютого 2018 року, а/з № 141 (а.с.8). З Витягу з реєстру Полтавської територіальної громади вбачається, що [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,7). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) вбачається, що [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] та має заборгованість по їх сплаті (а.с.18). Позивач [PERSON] працевлаштована та отримує заробітну плату, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків (а.с.16-17). [PERSON] працює старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за місцем роботи характеризується позитивно, що слідує з характеристики наданої начальником відділу (а.с.19). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради від 30 березня 2023 року № 74, орган опіки та піклування розглянувши матеріали позовної заяви, акт обстеження житлово-побутових умов , пояснення батька, акти оцінки потреб сім`ї/особи, рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23 березня 2023 року, відмічає, що дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , в належних умовах, які створені для його повноцінного розвитку виховання, батько не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю. Враховуючи викладене орган опіки та піклування приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.42). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким неповнолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері неповнолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитині може реалізувати шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю чи батьком незалежно від віку дітей, якщо маються обставини, з яких дітям краще проживати з батьком ніж з матір`ю. Враховуючи вищезазначене, згідно поданих документів, обстеження умов проживання позивача, беручи до уваги інтереси дитини, думку відповідача, який позов визнав, суд вважає доцільним проживання дитини визначити з позивачем. Щодо встановлення батьку [PERSON] способів участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , суд зазначає наступне. В силу ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. За змістом ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. У §54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободне надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). За відсутності виключних обставин, які б могли свідчити про те, що особисте спілкування батька, діда і баби дитини між собою суперечить інтересам дитини, встановлення такого обмеження є порушенням не лише прав батька, діда і баби, а і самої дитини. Вказане підтверджується також рішеннями Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року, «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року). При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідач, як батько, який проживає окремо від свого сина, має право на особисте спілкування з ним, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради від 11 квітня 2023 року № 85, про визначення способу участі та спілкуванні батька з дитиною, Орган опіки та піклування, розглянувши матеріали позовної заяви, акт оцінки потреб сім`ї/ особи Полтавського міського центру соціальних служб від 16.03.2023 року, акт обстеження житлово-побутових умов батька, копію рішення комісії з питань захисту прав дитини від 06 квітня 2023 року, прийшов до висновку про визначення наступного порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , а саме: спілкування батька з сином у вихідні дні першого та третього тижня кожного місяця з 10-00 год. суботи до 20-00 год. неділі, спільний відпочинок батька з сином один раз на рік у літній період (з червня по серпень включно) тривалістю 14 днів з правом відвідування місця проживання батька, дитячих розважальних закладів, прогулянок по місту, враховуючи епідеміологічну ситуацію в зв`язку з респіраторною хворобою COVID-19 , погодні умови та не порушення режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я, відвідування дитини у період її хвороби, в день її народження та період свят за місцем її проживання та фактичного перебування (а.с.49). В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б вказували на те, що спілкування батька із сином буде перешкоджати нормальному розвитку дитини. Також судом враховано ставлення відповідача до сина, його бажання приймати участь у його вихованні та те, що виховання сина, участь у піклуванні про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов`язком відповідача. Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Таким чином, враховуючи вік дитини, висновки органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне задовольнити позов визначити місце проживання дитини з матір`ю та встановити спосіб участі батька в спілкуванні з дитиною запропонований органом опіки та піклування та проти даного порядку не заперечував і сам відповідач. Приймаючи до уваги відносини, що складись між сторонами, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України , та вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп., відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, а решту судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. повернути позивачу за рахунок держави.

Outcome: approved