Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «ЗаРаЗ» (позивач) звернулися до суду із позовом до [PERSON] (відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2), третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на майно, яке передане спадкоємцям у натурі, в якому просили: в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» звернути стягнення на майно, яке передано у натурі [PERSON] , [PERSON] - спадкоємцям померлого [INFO] [PERSON] , а саме: частка квартири [ADDRESS] - за рахунок якого задовільнити вимоги кредитора спадкодавця за кредитним договором № КВ-00110/07-18/0310 від 09.07.2017 року у розмірі 119 742,76 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилаються на ті обставини, що 09 липня 2018 року Кредитна спілка «ЗаРаЗ» та [PERSON] (далі - Спадкодавець) уклали Кредитний договір про надання фінансового кредиту № КВ-00110/07-18/0310. 18.02.2020 року представником позивача встановлено, що громадянин [PERSON] помер [INFO] . 05.02.2021 року представником позивача проведено ознайомлення з матеріалами спадкової справи № 117/20 заведеної 25.02.2020 року. За результатами ознайомлення встановлено наступне: - 25.02.2020 року на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся відповідач-1 із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Відповідно до зазначеної заяви ним прийнято спадщину за померлим [INFO] [PERSON] ; - 20.03.2020 року адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся відповідач-2 із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до зазначеної заяви ним прийнято спадщину за померлим [INFO] [PERSON] . Позивач 15.02.2021 року з метою врегулювання спірних правовідносин в позасудовому порядку, за вих. № 146/21, № 147/21 за адреси відповідачів направлені Вимоги про задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця. Вимоги кредитора спадкоємцями не були задоволені, у зв`язку з чим Кредитна спілка «ЗаРаЗ» звернулися з даним позовом за захистом своїх прав. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Почато підготовче провадження з моменту відкриття провадження по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2021 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №65577865 (номер у нотаріуса 117/20) заведеної 25.05.2020, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 14.06.2022 на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2021 на адресу суду надійшла від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №65577865 (номер у нотаріуса 117/20) заведеної 25.05.2020, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 05.09.2022 закрито підготовче провадження за позовом Кредитної спілки «ЗаРаЗ» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про звернення стягнення на майно, яке передане спадкоємцям у натурі. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач-1 [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Відзив не надав. Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Відзив не надав. Представник третьої особа у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення учасників та забезпечення їх участі в розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Як вбачається із позовної заяви та встановлено судом, 09 липня 2018 року Кредитна спілка «ЗаРаЗ» та [PERSON] (далі - Спадкодавець) уклали Кредитний договір про надання фінансового кредиту № КВ-00110/07-18/0310 (далі-Договір). Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати Спадкодавцю кредит в сумі 25 886,00 грн. на цілі не пов`язані з придбанням товарів або послуг для особистих потреб на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. В подальшому, на підставі укладених сторонами Додаткових договорів до Кредитного договору № КВ-00110/07-18/0310 від 09.07.2018 року та 23.04.2019 року - внесено зміни в п. 1.4.1. Договору, якими продовжено строк на який надано кредит до 09.07.2020 року, інші умови кредитування залишено без змін. Позивачем зобов`язання за кредитним договором виконані в повному обсязі 09.07.2.018 року, за. усним зверненням [PERSON] , йому надано кредит в розмірі 25 886,00 грн., що підтверджується Видатковим касовим ордером. 18.02.2020 року представником позивача при виконанні Доручення за Договором про надання професійної правничої допомоги від 11.01.2020 року, від мешканців будинку [ADDRESS] встановлено, що громадянин [PERSON] помер [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 28.01.2020 року у громадянина [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № КВ-00110/07-08/0310 від 09.07.2018 року в розмірі 119 742,76 грн., яка складається: - 23 614,09 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 32 707,97 грн. - загальна сума заборгованості за відсотками; - 63 420,70 грн. - загальна сума заборгованості за нарахованою пенею. 19.02.2020 року позивачем на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за вих. № 136/20 направлено претензію кредитора спадкодавця про заведення (у разі відсутності) спадкової справи або надання інформації про вже заведену спадкову справу. Відповідно до наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 59583711 - 25.02.2020р. Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі: 65577865; номер у нотаріуса: 117/20) щодо [PERSON] 27.02.2020 року позивачем на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 158/20 направлено претензію кредитора спадкодавця з клопотаннями про: - додання даної претензії до матеріалів спадкової справи № 117/20; - доведення претензії кредитора спадкодавця до відома спадкоємців; - надання відомостей про особи спадкоємців. Відповідно до повідомлення Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 565/02-14 від 03.03.2020 року - підтверджено заведення спадкової справи № 117/20 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . А також роз`яснено що: - вимоги позивача будуть доведені до відома спадкоємців; - статтю 1282 ЦК України спадкоємцям роз`яснено; - претензія позивача буде врахована при видачі Свідоцтв про право на спадщину. 03.11.2020 року позивачем на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 924/20 направлено звернення з клопотанням про надання інформації про факт видачі Свідоцтв про право на спадщину у спадковій справі № 117/20; повідомлення складу спадщини тощо. Повідомленням Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 2655/02-14 від 04.12.2020 року - позивача повідомлено про те, що Свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі № 117/20 не видавались та роз`яснено положення п.п. 4.16 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 05.02.2021 року представником позивача при виконанні Доручення за Договором про надання професійної правничої допомоги від 11.01.2020 року, проведено ознайомлення з матеріалами спадкової справи № 117/20 заведеної 25.02.2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За результатами ознайомлення встановлено наступне: - 25.02.2020 року на адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся відповідач-1 із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу. Відповідно до зазначеної заяви відповідача-1 - ним прийнято спадщину за померлим [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; - 20.03.2020 року адресу Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори звернувся відповідач-2 із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до зазначеної заяви відповідача-2 - ним прийнято спадщину за померлим [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 15.02.2021 року з метою врегулювання спірних правовідносин в позасудовому порядку, за вих. № 146/21, № 147/21 за адреси відповідачів направлені Вимоги про задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця. 11.08.2021 року представником позивача при виконанні Доручення за Договором про надання професійної правничої допомоги від 11.01.2020 року, проведено повторне ознайомлення з матеріалами спадкової справи № 117/20 заведеної 25.02.2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , За результатами ознайомлення встановлено що спадкоємці гр. [PERSON] дій спрямованих на оформлення майнових прав на майно, що передано їм в натурі не вчиняють, заповіти спадкодавцем не складались, заяви про прийняття спадщини спадкоємцями не відкликались. Відповідно до повідомлення Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори за вих. № 2677/02-14 від 11.08.2021 року - станом на 11.08.2021 року Свідоцтва про право на спадщину за законом/за заповітом спадкоємцям [PERSON] не видавались, вимоги КС «ЗаРаЗ» доведені до відома спадкоємців, а стаття 1282 ЦК України роз`яснена. На підставі Свідоцтва про право на житло, виданого 20.09.2002 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією на підставі розпорядження № 31639 від 20.09.2002 року, померлому позичальнику належить частка квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 03.1 0.2002 року, про що у реєстровій книзі зроблений запис за № 430. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 272988964 від 02.09.2021 року - відомості щодо державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутні, тобто з 03.10.2002 року (дати первинної реєстрації права власності спадкодавця за зазначену нерухомість) по теперішній час зазначена квартира не відчужувалася. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст. 16 даного Кодексу. В свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2 ст. 1282 ЦК України). Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.ст. 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. Згідно з вимогами ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини щодо того, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] було достовірно відомо про наявність боргу спадкодавця та вони відмовилися від його сплати одноразовим платежем. При цьому, як вбачається з вимоги за вих. № 146/21 від 15.02.2021, її було направлено « [PERSON] » 15.02.2021 року. Крім цього, суд зауважує, що відповідно до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно відповіді Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори №565/02-14 від 03.03.2020 - позивач дізнався про відкриття спадщини [INFO] , а вимоги до спадкоємців пред`явив 15.02.2021 року, тобто з пропуском строків, встановлених ст. 1281 ЦК України. Судом також було встановлено, що жоден із відповідачів фактично не одержав спадщину після смерті [PERSON] , а тому відсутні підстави для звернення стягнення на таке майно, оскільки останнє не було передане спадкоємцям в натурі. Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача боргу спадкодавця шляхом звернення стягнення на майно відсутні, а тому у задоволенні позову Кредитної спілки «ЗаРаЗ» слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed