Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] 15.03.2023 звернувся до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області і просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] ,\~загальною площею\~73,8 м.\~кв.,\~житловою площею\~26,7 м.\~кв.,\~що складається\~з:\~житловий будинок\~А-1,\~сарай Б-1,\~погріб В-1. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що Корюківська\~районна державна\~нотаріальна контора\~не може\~видати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на спадковий\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями,\~бо на\~нього відсутній\~правовстановлюючий документ. Ухвалою суду від 20.03.2023 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача 24.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, та зазначає, що вимоги заявника є обґрунтованими та на їх підтвердження подано достатньо доказів, які відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач у підготовче засідання не з`явилась, в позові просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Корюківської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи, Корюківської районної державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з`явився, повідомлена належним чином про розгляд справи. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Соснівка, Корюківського району, Чернігівської області, зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 22 серпня 2007 року Деснянським МВ УМВС України в Чернігівській області. Бабуся позивача [PERSON] , [INFO] померла що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.07.2003. За життя [PERSON] проживала та була зареєстрована у власному будинку [ADDRESS] та була головою вказаного домогосподарства, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради № 8 від 11.01.2023. Крім того [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова с. Наумівка, Корюківського району, Чернігівської області та отримала у власність земельну частку (пай), та майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, реорганізованого в ПСП «Злагода» с. Наумівка, Корюківського району Чернігівської області. (а.с. 15, 17). [PERSON] , за життя розпорядилась своїм майном, склала заповіт, на користь [PERSON] . Заповіт складено в с. Переділ Корюківського району Чернігівської області 16 лютого 1987 року, підписано [PERSON] особисто та посвідчено [PERSON] - секретарем виконавчого комітету Наумівської сільської Ради народних депутвтів Корюківського району Чернігівської області. На заповіті секретарем Наумівської сільської Ради, зроблено напис - «Заповіт не змінювався і не відмінявся» (а.с. 14). [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] , вчасно звернулась до нотаріуса Корюківської районної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №142/2003. За спадковою справою [PERSON] оформила два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на майновий пай та на земельний пай (а.с. 15, 17). При оформленні спадщини на будинок [ADDRESS] , у якому проживала померла бабуся [PERSON] була його власником та головою домогосподарства, позивач не знайшла оригіналів документів про право власності на будинок. Як потім повідомили позивачу у старостаті с. Наумівка, що за радянських часів, у сільській місцевості облік права власності на домогосподаврства проводився по книгам погосподарського обліку сільської ради, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради. (а.с. 13). Позивач звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва на право на спадщину на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями. Нотаріус пояснив, що за відсутності правовстановлюючого документу видати таке свідоцтво відсутні правові підстави. [PERSON] \~звернулась до\~КП «РАМПА»\~Бюро технічної\~інвентаризації Корюківської\~міської ради\~за виготовленням\~Технічного паспорту\~на будинок\~ [ADDRESS] \~та проведення\~інвентаризації домогосподарства,\~що підтверджується\~довідкою КП\~«РАМПА» №\~13/01-23\~від 25.01.2023. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.ст. 1216 -1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1,\~2\~статті 1220\~ЦК України\~встановлено,\~що спадщина\~відкривається внаслідок\~смерті особи\~або оголошення\~її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1. ст. 1221 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого входить будинок [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину після смерті своєї бабусі, однак право власності на вказаний будинок не було зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Факт належності даного будинку померлій бабі позивача підтверджується лише даними книги № 10 погосподарського обліку Наумівського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Враховуючи те, що позивач вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , згідно із заповітом, однак за умови відсутності реєстрації права власності на будинок відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але за умови визнання державою речових прав, які були зареєстровані в порядку до набрання чинності вказаним законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання за позивачем права власності на житловий будинок із надвірними будівлями та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved