Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання наказу незаконним та його скасування, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 2011 року працює лікарем-стоматологом в КНП «Міська стоматологічна поліклініка» Чернівецької міської ради. \~ \~ \~ \~З 02 травня 2022 року наказом генерального директора Струка В.І. КНП «Міська стоматологічна поліклініка» Чернівецької міської ради за №64-К\~від 29\~квітня 2022\~рокуїї було переведено на 0,5 штатної посади лікаря-стоматолога поліклініки. Із вказаним наказом вона не погоджується та вважає його незаконним у зв`язку з тим, що незважаючи на внесення змін до трудового законодавства на період дії воєнного стану, обов`язковою умовою залишилася фактична зміна істотних умов праці, що у даному випадку є відсутнім, а отже її безпідставно було переведено на 0,5 ставки штатної посади лікаря-стоматолога. Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №9 від 06.11.1992 року навів приклади можливих змін істотних умов праці, зокрема це раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і навпаки, впровадження передових методів, технологій, тощо. Під змінами в організації виробництва і праці варто розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого органу, обумовлені впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, створення безпечних умов праці. Будь-які зміни умов трудового договору повинні відбуватися з дотриманням норм трудового законодавства та не порушувати прав працівників. З урахуванням зазначеного, позивачка вважає, що прийняття рішення про зміну в організації виробництва і праці та зміни істотних умов праці, при цьому вказуючи на невиконання виробничого плану, лікарями-стоматологами-терапевтами та лікарями-стоматологами-хірургами за період з 01.04.2021 року по 31.12.2021 року та 1 квартал не відповідає вимогами Закону: через відсутність змін в організації виробництва і праці; відсутність документального підтвердження встановлених планів для лікарів та доведення їх до відома працівників; відсутність документального підтвердження невиконання лікарями встановлених планів; відсутність правового обґрунтування підстав видачі наказу з урахуванням періодів, на які не поширювалася дія воєнного стану з 01.04.2021 року по 24.02.2022 року»; відсутність у наказі №64-К\~від 29\~квітня 2022\~рокувідомостей щодо змін в організації виробництва і праці та змін істотних умов праці в організації виробництва і праці. Систематичне невиконання виробничого плану лікарями-стоматологами-терапевтами та лікарями-стоматологами-хірургами за період з 01.04.2021 року по 31.12.2021 року та 1 квартал не відповідає дійсності та не підтверджене жодними належними та допустимими доказами та не може свідчити про різке зростання обсягу фінансових витрат, що пов`язані з виплатою заробітної плати працівникам. Сума одержаної нею заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 13697 гривень 98 копійок не може свідчити про значні фінансові витрати відповідача. Також, позивачка посилалась на те, що її не було ознайомлено з посадовою інструкцією, оскаржуваним наказом та наказом №25 від 28 січня 2021 року, яким було визначено норми навантаження лікарів-стоматологів-терапевтів, а отже їй було не відомо про встановлену норму навантаження при наданні стоматологічної допомоги на терапевтичному прийомі у розмірі 23 УОП за зміну. Зазначила, що кінцеві показники, що передували переведенню її на 0,5 штатної посади лікаря-стоматолога-терапевта сумарно за місяць становлять 219,5 УОП, що свідчить про належне виконання нею посадових обов`язків. Зміна в організації виробництва і праці та зміни істотних умов праці це процедура, яка не є інформацією з обмеженим доступом, більше того відповідач своїми діями підтверджує, що визначення за якими критеріями відбувалося відібрання працівників, які були переведені на неповний робочий день із займанням 0,5 штатної посади взагалі не відбувалося, що порушує ст.42 КЗпП України. Відповідно до вимог ст.97 КЗпП України та ст.15 Закону України «Про оплату праці» КНП мають право самостійно визначати розмір оплати праці, але на рівні не нижчому, ніж установлено Кабінетом Міністрів України. 13.01.2022 року набула чинності постанова КМУ «Про деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я» №2 від 12.01.2022 року. Посилалась на те, що на штатних працівників КНП поширюється дія постанови КМУ №2 від 12.01.2022 року. Відповідно оплата здійснюється за загальними правилами для медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я. Зокрема, КМУ установлено, що розмір нарахованої заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності за повністю виконану місячну (годинну) норму праці установлюється у межах фонду оплати праці на 2022 рік на рівні не менше 20000 гривень лікарям та професіоналам з вищою немедичною освітою, які допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я. На даний час більшість КНП,

Outcome: partial