Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивачка являється власником земельної ділянки площею 5,8682 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2199. 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - запис про інше речове право за №14353561 від 25.04.2016 року. 28.07.2017 року між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 17577,64 грн., до виплати на руки 14150,00 грн. Відповідно до п. 4.1. укладеного договору, орендна плата сплачується до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Відповідно до умов Договору Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Однак, відповідач не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати. Так, ТОВ «Відродження» не сплачено [PERSON] орендну плату за 2021 та 2022 роки. Позивачка неодноразово з`являлася до відповідача за орендною платою, проте, представники ТОВ «Відродження» кожного разу відмовляли їй у видачі орендної плати мотивуючи тим, що немає коштів в Орендаря, посилаючись на скрутне матеріальне становище та неякісний врожай через неефективне господарювання. Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 28.07.2017 року до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року, розмір орендної плати за рік користування землею становить 14150,00 грн. за рік оренди. Тобто борг зі сплати оренди за 2021 та 2022 рік складає 28300,00 грн. (14150,00 грн. х 2 роки = 28300,00 грн.). Крім того, за неналежне виконання умов договору в частині сплати орендної плати, відповідач повинен сплатити на користь позивачки пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Несплата відповідачем орендної плати за два роки поспіль свідчить про наявність систематичного порушення орендарем взятих на себе зобов`язань за договором оренди земельної ділянки, що є підставою для розірвання договору оренди. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 5,8682 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2199 в загальній сумі 28300 гривень 00 коп. за 2021 та 2022 роки; пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 514,65 грн. за період з 01.12.2021 року по 30.11.2022 рік; пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 81,78 грн. за період з 01.12.2022 року по 27.01.2023 рік; інфляційні витрати в сумі 3746,57 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік; три відсотки річних в сумі 424,50 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік. Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,8682 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2199, укладений 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження», та припинити речове право (право оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 14353561 від 25.04.2016 року на земельну ділянку площею 5,8682 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2199, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2015 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Відродження». Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі. В процесі розгляду справи [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначила, що відповідачем в добровільному порядку було сплачено їй орендну плату в сумі 28300,00 грн. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 514,65 грн. за період з 01.12.2021 року по 30.11.2022 року; пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 81,78 грн. за період з 01.12.2022 року по 27.01.2023 року; інфляційні втрати в сумі 3746,57 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік; 3% річних в сумі 424,50 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік; розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,8682 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2199, укладений 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження», припинити речове право (право оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №14353561 від 25.04.2016 року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] , яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП №131438, є власником земельної ділянки площею 5,8682 га., яка розташована на території Покровської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6). 01.08.2015 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 5,8682 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:2199, згідно якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Договір зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - запис про інше речове право за №14353561 від 25.04.2016 року (а.с.7-8, 10). Крім того, 28.07.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Відродження» було укладено Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, земельної частки (паю) №б/н від 01.08.2015 року (а.с.9). Відповідно до умов Договору Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Згідно ст.24 ч. 1 Закону України « Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначає орендну плату за землю як платіж, який орендатор вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що відповідно до умов Договору від 28.07.2017 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, земельної частки (паю) №б/н від 01.08.2015 року, за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 17577,64 грн., до виплати на руки 14150,00 грн. Відповідно до п. 4.1. укладеного договору, орендна плата сплачується до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Так, загальна сума заборгованості зі сплати орендної плати відповідача перед позивачкою за 2021 та 2022 роки становить 28300,00 грн. Як вбачається з виписки з банківської карти [PERSON] , 23.02.2023 року ТОВ «Відродження» в добровільному порядку було сплачено заборгованість з орендної плати в сумі 28300,00 грн. (а.с.42). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем було прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачкою, а отже, є підстави для нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та пені. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 549 ЦК України боржник за невиконання, або неналежне виконання договірних зобов`язань повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, згідно п.4.8 Договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року, за несвоєчасне внесення орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення. Станом на 27.01.2023 рік ТОВ «Відродження» повинно сплатити [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік, за період з 01.12.2021 року по 30.11.2022 рік (365 днів) в розмірі 514,65 грн., відповідно до наступного розрахунку: 14150,00 грн. х 0,01% = 1,41 грн. (розмір пені за 1 день прострочення виплати орендної плати); 1,41 грн. (розмір пені за 1 день прострочення виплати орендної плати) х 365 (кількість днів прострочення виплати орендної плати) = 514,65 грн., (сума пені за період з 01.12.2021 року по 30.11.2022 рік). Пеня за несвоєчасну сплату орендної плати за період з 01.12.2022 року по 27.01.2023 рік (58 днів) складає 81,78 грн., відповідно до наступного розрахунку: 14150,00 грн. х 0,01% = 1,41 грн. (розмір пені за 1 день прострочення виплати орендної плати); 1,41 грн. (розмір пені за 1 день прострочення виплати орендної плати) х 58 (кількість днів прострочення виплати орендної плати за 2022 рік) = 81,78 грн., (сума пені за період з 01.12.2022 року по 27.01.2023 рік). Крім того, 3% річних становлять 424,50 грн., а інфляційні втрати складають 3746,57 грн. Таким чином, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а саме, стягнення штрафних санкцій, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки та припинення речового права (права оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, судом встановлено наступне. Відповідно до п.3.1. укладеного договору від 01.08.2015 року, договір укладено на термін 10 (десять) років з моменту укладення договору, тобто до 01.08.2025 року, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 29.04.2016 року. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. З відомостей, розміщених на офіційному сайті Торгово-промислової палати України вбачається, що Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Це надасть можливість за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується та надається посилання на завантаження листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань, які виникли внаслідок укладення договору оренди між резидентами України, може доводитися будь-якими доказами (п.44 Постанови ВС від 21 липня 2021 року у справі №912/3323/20). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан. На даний час правовий режим воєнного стану не припинений. Відповідно до листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, адресованого всім кого це стосується, Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Як вбачається з матеріалів справи, орендована ТОВ «Відродження» земельна ділянка розташована на території Покровської селищної ради. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309, Покровська селищна територіальна громада Синельниківського району Дніпропетровської області належить до території можливих бойових дій. Таким чином, суд визнає поважними причини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки в частині виплати орендної плати, внаслідок існування обставин непереборної сили, зокрема військової агресії проти України та розташування земельної ділянки наблизь до лінії фронту. З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки та припинення речового права (права оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, в зв`язку з частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1073,60 грн. сплаченого позивачкою судового збору за вимогу майнового характеру, яку задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial