Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] навчається у Житомирському університеті ім. І.Франка на денній формі навчання та перебуває на утриманні матері, але коштів останньої не вистачає для її належного утримання. Неодноразові звернення [PERSON] до батька - [PERSON] щодо надання матеріальної допомоги у зв`язку з її навчанням той ігнорує та допомагати відмовляється. [PERSON] позов визнав частково, а саме - у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, посилаючись на те, що має на утриманні дружину та неповнолітню дитину. Судом з`ясовано, що [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом від 26.01.2004 р. про народження. [PERSON] є студентом 1-го курсу Житомирського державного університету ім. І.Франка денної форми навчання, зарахована з 01.09.2021 р., закінчує навчання у червні 2025 р., проживає у гуртожитку вказаного університету, проживання є платним, що підтверджується довідками від 21.12.2021 р. № 651/21 та від 11.01.2022 р. № 5 вказаного навчального закладу. Суд зазначає, що навчання [PERSON] перешкоджає їй працевлаштуватись, та, разом з цим, вимагає від неї оплачувати проживання у гуртожитку, купувати канцелярські вироби та інші необхідні для навчання речі та/або послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. Крім того, як зазначено вище, [PERSON] позов визнав частково, що розцінюється Судом як визнання ним того, що у зв`язку з навчанням [PERSON] позбавлена можливості працевлаштуватись та самостійно утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати повнолітню дочку - [PERSON] , до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Часткове визнання [PERSON] позову свідчить про те, що він може надавати матеріальну допомогу дочці - [PERSON] , у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які [PERSON] має сплачувати на утримання [PERSON] , Суд виходить з такого. Матеріали справи не містять доказів, які б містили відомості про дохід [PERSON] [PERSON] є батьком дитини - [PERSON] , який народився [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом від 27.09.2017 р., а відтак в силу статті 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний його утримувати. З трудової книжки від 11.05.2001 р., викиданої [PERSON] , вбачається, що [PERSON] був звільнений з останнього місця роботи 02.07.2021 р. та на даний час не працевлаштований. Як зазначалось вище, [PERSON] може надавати матеріальну допомогу дочці - [PERSON] , у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. [PERSON] не довела, що [PERSON] може сплачувати аліменти на її утримання в іншому розмірі, зокрема, у розмірі, вказаному у позовній заяві. За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] має сплачувати аліменти у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи від 08.02.2023 р. (а. с. 14). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 402,60 грн.

Outcome: partial