Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

26 січня 2023 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] , у якому просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22 грудня 2007 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалося. Шлюбні відносини, ведення спільного господарства повністю припинено. Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду,\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного та призначено судове засідання на 28 березня 2023 року. 27 березня 2023 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи, призначений на 28 березня 2023 року відкладено та призначено на 26 квітня 2023 року. 03 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. 03 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22 грудня 2007 року між сторонами у справі укладено шлюб (а.с.2). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ч.1 ст. 142 ЦПК України. Приймаючи до уваги необхідність задоволення позовних вимог та їх визнання відповідачем до початку судового розгляду по суті, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у справі пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 грн. з одночасним поверненням позивачу з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого нею судового збору в сумі 536,80 грн.

Outcome: approved