Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

15.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: припинити арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 3284710, зареєстрований 01.06.2016 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладений на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі виконавчого провадження аа 095313, 22.05.2006, власником якої зазначений [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] .. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла донька померлого позивачка [PERSON] .. Спадкова маса складалась із двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може, оскільки згідно постанови приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального органу Миколаївської області Цихоні В.А. від 11.01.2023 №25/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через наявність арешту нерухомого майна, реєстраційний номер 3284710, зареєстрований 01.06.2016 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеного на спадкову квартиру на підставі виконавчого провадження аа 095313, 22.05.2006. Позивачка вказує, що через накладений арешт позивачка не може розпоряджатися своєю власністю і дана заборона не має під собою жодних підстав, в зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Закревського В.І. Ухвалою судді від 23.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить розглянути справу без участі його представника, позов визнають в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення, наслідки визнання позову відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, не скористались своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , уродженець села Оечертня Кривоозерського району Миколаївської області, помер [INFO] у віці 56 років в місті Первомайську Миколаївської області, про що 29.01.2020 року складено відповідний актовий запис №94, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.01.2020 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З копії Свідоцтва про шлюб, виданого 23.06.2020 року Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] (позивачка по справі) 23.06.2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що 23.06.2020 року складено відповідний актовий запис №30. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Згідно довідки №3144 про реєстрацію місця проживання особи за відомостями виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Первомайська Миколаївської області, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19960102-07643, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала останньому на підставі договору кіпвлі-продажу квартири, посвідченого 28.05.2002 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Ткарчук С.А. та зареєстровано в реєстрі за №3841. Право власності зареєстровано в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації 07.06.2002 року в книзі №58 стор.13 за реєстровим №12466. Згідно рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 12.12.2023 року у справі №2-1796, 2003 рік, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розподіл квартири, визнано правоп власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] і [PERSON] по 1/2 частки за кожним. Одже, єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , яка на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка [PERSON] не може, оскільки згідно постанови приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального органу Миколаївської області Цихоні В.А. від 11.01.2023 №25/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через наявність арешту нерухомого майна, реєстраційний номер 3284710, зареєстрований 01.06.2016 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеного на спадкову квартиру на підставі виконавчого провадження аа 095313, 22.05.2006. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.01.2023 №319770534 вбачається, що 01.06.2006 15:21:19 за №3284710 реєстратором Другою первомайською державною нотаріальною конторою на підставі виконавчого провадження аа 095313, 22.05.2006, ВДВС накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої зазначений [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 3284710. Згідно інформації наданої Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області листом від 18.01.2023р. №59/01-16 постанова АА №3095313 від 22.05.2006р., винесена відділом ДВС, на підставі якої було зареєстроване обтяження на вищевказану спадкову квартиру в справах нотаріальної контори не зберігається. Вказаним листом рекомендовано позивачці при наявності рішення суду звернутися до будь-якого реєстратора м. Первомайська Первомайського району Миколаївської області для виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обтяження спадкової квартири. З відповіді Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 01.03.2023р. №12846/9 вбачається, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження відкритих або невиконаних виконавчих проваджень стосовно боржника [PERSON] станом на 01.03.2023 року немає. В зв`язку з тим, що виконавче провадження було передано до архіву та в подальшому знищене, надати точну інформацію щодо особливостей накладення арешту немає можливості. Підстави для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Тому позивачці рекомендовано звернутися до суду за рішенням, оскільки в саме в інших випадках не передбачених ст. 59 вказаного Закону може бути знятий арешт з нерухомого майна. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 року № 5, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Крім того, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Також, відповідно до п.11 вказаної Постанови, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно і в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки відсутні дані, які підтверджують конкретний розмір існуючої заборгованості померлого [PERSON] за будь-яким із виконавчих документів, а тому право позивачки підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved