Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

05.07.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві сторона позивача посилається на те, що ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) електронним мережам, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Боржник користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по їх оплаті, внаслідок чого заборгованість станом на 01.01.2019 року на контрольних показниках 010281 кВТ за спожиту електричну енергію - 1893,96 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 2443,36 грн. Крім того, 23.05.2018 року та 18.12.2018 року за адресою споживача: [ADDRESS] , представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» були виявлені порушення, які полягали у самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. На підставі виявленого були складені акти про порушення № 047920 від 23.05.2018 року та № 46875 від 18.12.2018 року, відповідно до яких для усунення порушень виконано відповідні заходи. 12.06.2018 року та 29.01.2019 року у відповідності до вимог ПКЕЕН та ПРРЕЕ відбулися засідання комісії по розгляду актів, на яких споживач був відсутній. На засіданнях було вирішено провести розрахунки обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕНН та ПРРЕЕ за період з 10.02.2018 року по 23.05.2018 року та з 24.10.2018 року по 18.12.2018 року. Нарахування по актам складають - 5169,91 грн. та 2001,34 грн. відповідно. Станом на 01.06.2021 року відповідач належним чином не виконав своє зобов`язання, внаслідок чого суму заборгованості за не обліковану електричну енергію, яка складає 9614,61 грн., із них: сума боргу за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 2443,36 грн.; за актами про порушення - 7171,25 грн. У зв`язку з викладеним, просить стягнути з відповідача заборгованість та судовий збір. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2021 року позовну заяву залишено без руху. 07.09.2021 року на виконання вимог ухвали від 12.08.221 року до суду було подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2021 року задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року вирішено питання про витребування доказів. Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) електронним мережам. Сторона позивача зазначає, що наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: стягувач надає електричну енергію, надсилає боржнику платіжні документи (рахунки) на оплату споживчої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать, зокрема, постачання та розподілу електричної енергії. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно положень ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Слід зазначити, що у постанові ВСУ від 16.05.2011 року (№3-38гс11) вказано, що, вирішуючи спори, пов`язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід враховувати те, що дія Правил користування електричною енергією, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж. До того ж, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне позиція викладене у постанові КГС від 21.04.2020 року (справа № 910/7968/19). 23.05.2018 року та 18.12.2018 року за адресою споживача: [ADDRESS] , представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» були виявлені порушення: п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 9, 18, 32 ПКЕЕН; Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ; - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Положеннями ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» (набрав чинності 11.06.2017 року) визначається відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. За змістом цієї сті, правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. На підставі виявленого були складені акти про порушення № 047920 від 23.05.2018 року та № 46875 від 18.12.2018 року, відповідно до яких для усунення порушень виконано відповідні заходи. 12.06.2018 року та 29.01.2019 року у відповідності до вимог ПКЕЕН та ПРРЕЕ відбулися засідання комісії по розгляду актів, на яких споживач був відсутній. На засіданнях було вирішено провести розрахунки обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕНН та ПРРЕЕ за період з 10.02.2018 року по 23.05.2018 року та з 24.10.2018 року по 18.12.2018 року. Пункти 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (втратили чинність 26.06.2018 року) та п.п. 8.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (набули чинності 19.04.2018 року) передбачають процедуру складання акту у разі виявлення порушення, передбаченого зазначеними правилами, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, без облікового споживання електричної енергії, зміст цього акту та його розгляд комісією з розгляду актів. Рішення комісії оформлюється протоколом. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та надаються розрахунок проведених нарахувань. Нарахування по актам складають - 5169,91 грн. та 2001,34 грн. відповідно. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за не обліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом з тим, позивач у поданому позові не зазначає, на якій саме підставі відповідальність за неналежне виконання зобов`язання щодо сплати боргу за надані послуги з постачання електроенергії, в тому числі і за ту, яка не була облікована через порушення споживачем ПКЕНН та ПРРЕЕ, має нести саме [PERSON] , яким не підписано жодного документу, правового статусу якого відносно квартири, за якою надаються послуги, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено. Таким чином, за наданими матеріалами суд не може встановити, яка відповідальність за боргові зобов`язання належить [PERSON] як споживачу. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно наданої стороною позивача інформаційної довідки № 273152889 від 03.09.2021 року відомості про зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, відсутні. На виконання вимог ухвали суду від 15.09.2021 року КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» листом від 08.06.2022 року № 062/14-4529 (И-2023) було надано інформацію, що вказана квартира на праві власності на праві власності не реєструвалася. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, зокрема: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, з наданої довідки № 89132727 від 14.02.2023 року вбачається, що інформація щодо реєстрації місця проживання особи в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за запитом по [PERSON] не знайдено. Натомість, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 4 особи, відповідач серед яких відсутній (витяг № 89646085 від 23.02.2023 року). Таким чином, вбачається, що [PERSON] , місце проживання якого при всьому не зареєстроване вказаною адресою, не є ні власником вказаної квартири, не надані також докази, що він є наймачем, а, звідси, і споживачем послуг, і тому має нести відповідальність та сплачувати борг. Щодо встановлення іншого відповідача, то залучення співвідповідача чи заміна неналежного відповідача як визначеної особи має відбуватись за правилами, встановленими, зокрема, ст.51 ЦПК України, яких позивач не дотримався. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, за наданими матеріалами суд не може встановити, яка відповідальність за боргові зобов`язання належить відповідачу як споживачу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги до відповідача є недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed