Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

cвої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що господарство, що за адресою: [ADDRESS] , відносилося до колгоспного двору, головою якого була баба позивачів [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року в цьому господарстві було зареєстроване місце проживання вказаної голови колгоспного двору, її дочки та онуків (позивачів). Отже, всі ці особи мали право на 1/5 (одну п`яту) частку цього майна кожна. [INFO] померла голова колгоспного двору, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складалась з 1/5 (однієї п`ятої) частки житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за вказаною адресою. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після її смерті була її дочка, тобто мати позивачів [PERSON] , яка прийняла спадщин, вступивши протягом шести місяців в управління спадковим майна, і постійно проживаючи там до своєї смерті [INFO] . Вказана спадкодавиця (мати позивачів) померла, не залишивши заповіту. На час її смерті в даному господарстві було зареєстроване місце проживання її дочок, онуків та правнуків. Отже, після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 2/5 (двох п`ятих) часток вказаного будинковолодіння. Це майно прийняла в спадщину позивач [PERSON] як єдина спадкоємиця першої черги, яка проживала з нею у вказаному будинку і яка претендує на дану спадщину. З метою оформлення своїх прав на вказану частку позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано - Франківської області Трачук Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом відмовлено позивачу [PERSON] у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності вище вказаної голови колгоспного двору на зазначене нерухоме майно. В зв`язку з цим позивачу [PERSON] рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності на відповідну частку у вказаному спадковому майні. Таким чином, в зв`язку з припиненням існування колгоспних дворів, смертю власника спадкового майна, втратою вказаного правовстановлюючого документу, істотні зміни в законодавчому регулюванні вказаних правовідносин, позивачі не мають змоги набути в позасудовому порядку права на частки у вказаному нерухомому майні колишнього колгоспного двору. Тому позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 3/5 (три п`ятих) частки вказаного будинковолодіння, враховуючи належну їй як члену колгоспного двору 1/5 (одну п`яту) частку цього майна та успадковані нею після смерті її матері 2/5 (дві п`ятих) його частки. Інші позивачі просять визнати за кожною з них право власності на 1/5 (одну п`яту) частку вказаного будинковолодіння, на яку кожна з цих позивачів має право як член вказаного колгоспного двору. Позивачі в судове засідання не з`явились, 04.05.2023 року представник позивачів, адвокат Волошанська О.І. подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивачів, а також про підтримання позовних вимог (а.с.68). Представник відповідача О.Мокринчук в судове засідання не з`явилася, 02.05.2023 року подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та вказує про визнання позовних вимог (а.с.66). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін та їх представників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.02.2021 р., [PERSON] померла того дня в м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис №7 від 15.02.2021 р. (а.с.9). Відповідно до даних довідки №11, виданої 11.01.2023 р. виконкомом вищевказаної сільської ради, станом на 01.07.1990 року у спірному будинковолодінні (тип господарства - колгоспний), було зареєстроване місце проживання та проживали: ???голова двору - [PERSON] , 1913 р.н., яка померла [INFO] ; її дочка - [PERSON] , 1941 р.н., яка померла [INFO] ; онуки голови двору: [PERSON] , 1973 р.н.; [PERSON] , 1973 р.н., [PERSON] , 1974 р.н. На момент смерті [PERSON] у вказаному будинковолодінні було зареєстроване місце проживання та проживали: її дочка [PERSON] , 1941 р.н., яка померла [INFO] ; вказані онуки голови двору (позивачі): онуки та правнуки померлої, які не відносяться до першої черги спадкування. На момент смерті [PERSON] у вказаному будинковолодінні було зареєстроване місце проживання та проживала її дочка, тобто позивачка [PERSON] , 1974 р.н., а також онуки та правнуки цієї померлої, які не відносяться до першої черги спадкування. Заповіт від імені спадкодавців [PERSON] та [PERSON] не складався і не посвідчувався (а.с.12 ). Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу [PERSON] у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінила її дівоче прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", а в подальшому в зв?язку з розірванням цього шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 21-23). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.10.1992 року [PERSON] у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінила її дівоче прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 24). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07.05.2002 року [PERSON] у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінила її дівоче прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 25). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №74177 та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлених Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 13.10.2022 року, спадкове нерухоме майно складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні - «Б»; стодоли - «В»; стайні - «Г»; ; вбиральні -«Е»; сараю - «К»; криниці - «№.2»; огорожі - №1-4», вимощення - «І-ІІ». Судом встановлено, що право власності на це майно зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 29.05.1990 р. виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів на підставі рішення №112 від 23.05.1990 р. (а.с.11, 14-16). Позивачем [PERSON] подано оголошення в газету «ЗР-Інформ» про втрату вказаного свідоцтва та про його недійсність у зв`язку із втратою (а.с.13). Судом встановлено, що з метою оформлення прав спадщину за законом після смерті своєї матері позивач [PERSON] звернулася з відповідною заявою до вищевказаної приватного нотаріуса, яка 17.01.2023 р. письмово рекомендувала цій позивачу звернутися з відповідним позовом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно (а.с.10 ). Судом також встановлено, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутні, що стверджується повідомленням, наданим 13.04.2023 року державним нотаріусом Третьої Коломийської державної нотаріальної контори Івано - Франківської області Мануляк І.В. (а.с.69-71). Відповідно до положень ч.1 ст.529 ЦК України ( в редакції 1963 р.), які підлягають застосуванню в даних правовідносинах, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз`яснень, які вказані в підпунктах «а», «б» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачами за законом першої черги, які претендують на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору, права власності на відповідні частки цього майна. При цьому суд також враховує визнання позову представником відповідача та відсутність підстав для відмови у прийнятті цього визнання. На підставі наведеного, ст.ст.529, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 392, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved