Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

31.10.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту народження, в якій вони просять встановити народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , в м. Куп`янську Куп`янського району Харківської області, Україна, від батьків: матері - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянки України, уродженки м. Куп`янськ Харківської області, Україна, та батька - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Ізюм, Харківської області, Україна. В обгрунтування заявлених вимог заявники в заяві вказують на те, що у [PERSON] та його співмешканки [PERSON] [INFO] у м. Куп`янськ Харківської області народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що вони на день народження їх сина [PERSON] , [INFO] не перебували у шлюбі, [PERSON] з 24.02.2022 року перебуває у Національній гвардії України та безпосередньо бере участь у здійснені заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, та не мав фізичної можливості подати заяву про своє батьківство відносно їх сина, і, крім того, на день народження дитини м. Куп`янськ Харківської області знаходилося під тимчасовою окупацією окупаційних військ російської федерації, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини та до актового запису про народження було внесено на підставі ч.1 ст. 125 СК України, та відомості про нього, як батька дитини не були внесені до актового запису про народження дитини. 25.10.2022 року він - [PERSON] звернувся до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін до актового запису №18 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 16.05.2022 року, актовий запис№ 18, а саме вказати його - [PERSON] , [INFO] , батьком дитини, про що 26.10.2022 року отримав письмову відмову та йому було запропоновано звернутися до суду з цією заявою. Заявники вказують про те, що встановлення факту народження їм необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 року для розгляду даної справи визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. Ухвалою судді від 31.10.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення судового засідання. Заявник [PERSON] в судовому засіданні 03.04.2023 року заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та просив їх задовольнити. Пояснив, що вони з [PERSON] з 2017 року жили сім`єю в м. Ізюм без реєстрації шлюбу, після вторгнення рф на територію України він був викликаний на збори, в їх місті бла зруйнована лікарня, [PERSON] [INFO] народила сина в м. Куп`янськ Харківської області, згодом вона з дитиною виїхали за межі України. Сина за взаємною згодою вони назвали [PERSON] , державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, оскільки вони з [PERSON] не перебували у шлюбі і він в той час перебував на службі, в той час м. Куп`янськ було окуповане, він фізично не міг звернутися до органів РАГС для підтвердження свого батьківства, мати дитини вказала по батькові дитини як « [PERSON] » та зазначила дитині своє прізвище « [PERSON] », тому він як батько дитини не був внесений до актового запису про народження дитини. Оскільки актовий запис про народження дитини був відсутній в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян в зв`язку з військовою агресією рф, йому в подальшому відмовили в органах РАГС у реєстрації дитини на його ім`я, також вказав, що вони з [PERSON] хотіли би, щоб у їх сина було прізвище батька - « [PERSON] ». В наданій суду 28.04.2023 року заяві [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в наданій суду заяві заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та просила їх задовольнити, підтвердила, що [PERSON] є батьком їх дитини - сина [PERSON] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, дане судове засідання проводиться без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Вислухавши заявника [PERSON] , ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 294 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Пунктом 7 частини 1, 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України. Відповідно до частини 1, 3 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його Статтею 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022, що набув чинності 07.05.2022 року, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства російської федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozеr v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Суд також враховує, що згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Загальними підставами виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини є походження дитини від них, тобто наявність кровного споріднення та реєстрація цього походження у порядку, встановленому законом. Порядок визначення походження дитини залежить від наявності чи відсутності шлюбу між її батьками. Главою 12 Сімейного кодексу України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька. Відповідно до положень ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Статтею 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі державної реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України). Відповідно до ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. На період дії воєнного стану на території України для забезпечення реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану медичні працівники закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - надавачі медичної допомоги), які надавали допомогу при пологах, здійснювали перший медичний огляд новонародженого або проводили перший медичний огляд породіллі після пологів, в тому числі поза закладом охорони здоров`я, без можливості подальшого транспортування породіллі та новонародженого до відповідного надавача медичної допомоги або за умови її відмови від такого транспортування в обставинах підвищеної загрози життю та здоров`ю, на кожний випадок народження живої дитини заповнюють Медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Статтею 145 СК України передбачено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 146 СК України, ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Дитині може бути дано не більше двох імен, якщо інше не випливає із звичаю національної меншини, до якої належать мати і (або) батько. Спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 147 СК України визначено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Пунктами 2.13, 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5", встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як встановлено в судовому засіданні, заявники [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2017 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю, вони є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 21.10.2010 року Куп`янським МВ ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 30.06.2004 року Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Під час перебування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у фактичних шлюбних відносинах [INFO] у м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області [PERSON] народила дитину - сина [PERSON] . 16 травня 2022 року Виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області було видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] в м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області і його батьками вказані: батько - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що 16.05.2022 року складено актовий запис №18. На підтвердження факту народження дитини заявниками також надано суду копію «Обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні» на ім`я [PERSON] , виданої 08.04.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Харківської області; та копію Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1414 від 08.04.2022 року на ім`я [PERSON] , виданої тим же медичним закладом, з яких вбачається, що [INFO] [PERSON] народила дитину чоловічої статі, вагою 3300,00 гр. та довжиною 51 см. У зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] на день народження дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, а також в зв`язку з тим, що [PERSON] , який з 24.02.2022 року перебуває у Національній гвардії України та здійснює безпосередню участь у заходах із забезпечення Національної безпеки і оборони України, не мав фізичної можливості подати заяву про своє батьківство відносно їх сина, та в зв`язку з тим, що на день народження дитини м. Куп`янськ Харківської області знаходилося під тимчасовою окупацією окупаційних військ російської федерації, державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України та відомості про [PERSON] , як батька дитини, не були внесені до актового запису про народження дитини; актовий запис про народження дитини був складений без використання Державного реєстру актів цивільного стану громадян у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки був тимчасово заблокований реєстраторам доступ до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціювання яких належить до компетенції Міністерства юстиції, що підтверджується інформацією, викладеною у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00039505972 від 02.05.2023 року. Відповідно до «Довідки про участь особи у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» від 20.10.2022 року № 40/35/9/1-2513, виданої Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України, старший сержант [PERSON] дійсно з 24.02.2022 року по теперішній час безпосередньо бере участь у здійсненні заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів в м. Слав`янськ Донецької області. 25.10.2022 року [PERSON] звернувся до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про внесення змін до актового запису №18 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 16.05.2022 року, актовий запис № 18, а саме вказати його - [PERSON] , [INFO] , батьком дитини. На вказану заяву [PERSON] з Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26.10.2022 року отримав письмову Відмову у проведенні державної реєстрації народження від 26.10.2022 року за № 2732/20.22-31, з посиланням на те, що для підтвердження факту народження дитини пред`явлено документ, виданий на окупованій території, а саме свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.05.2022 року, місце видачі: виконавчий комітет Петропавлівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, тому у проведенні державної реєстрації народження на підставі пред`явлених документів відмовлено.. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників та дитини, суд приймає вищевказані надані докази як належні та допустимі. В наданій суду заяві заявник [PERSON] підтвердила, що [PERSON] є батьком їх дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , народженого [INFO] в м. Куп`янську Куп`янського району Харківської області, Україна, від батьків: матері - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянки України, уродженки м. Куп`янськ Харківської області, Україна, та батька - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Ізюм, Харківської області, Україна. При цьому, судовим розглядом справи встановлено, що ім`я дитини - « [PERSON] » було визначено за згодою батьків, по батькові дитини - « [PERSON] » визначено за іменем батька дитини, прізвище дитини батьки бажають визначити за прізвищем батька - « [PERSON] ». Задовольняючи вищевказані вимоги заявників про встановлення факту народження дитини, враховуючи зміст ст. 294 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) провести державну реєстрацію народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , народженого [INFO] в м. Куп`янську Куп`янського району Харківської області, Україна, із зазначенням його батьками: матері - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянки України, уродженки м. Куп`янськ Харківської області, Україна, та батька - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, уродженця м. Ізюм, Харківської області, Україна, із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові дитини як: « [PERSON] ». Таким чином, оскільки законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини шляхом звернення до суду і заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реєстрації народження сина відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, заява [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту народження підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved