Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи це тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 1989 року за № 1260, виданого Петрівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно архівної довідки від 10 березня 2023 року № 18, виданої КП «Олександрійського МБТІ», право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 1989 року за № 1260 належить [PERSON] . Також, відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 16 березня 2023 року, номер належного [PERSON] житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами є 29-А. Під час звернення до державного реєстратора Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] повідомили, що різниця між нумерацією житлового будинку у вищевказаних документах унеможливлює здійснення державної реєстрації речового права на вищевказаний житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 1989 року за № 1260, виданого Петрівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5). Згідно архівної довідки від 10 березня 2023 року № 18, виданої КП «Олександрійського МБТІ», право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 1989 року за № 1260 належить [PERSON] (а.с.6). Також, відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 16 березня 2023 року, номер належного [PERSON] житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами є 29-А (а.с.8). Під час звернення до державного реєстратора Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] повідомили, що різниця між нумерацією житлового будинку у вищевказаних документах унеможливлює здійснення державної реєстрації речового права на вищевказаний житловий будинок. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом, що передбачено частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до\~ст.321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Вказані правовідносини регулюються ст.ст.321, 328, 392 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved