Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 27.01.2023 року, звернулась до суду з позовом, в якому, просила стягнути з відповідача, [PERSON] , на її користь суму матеріальної шкоди в розмірі 79208 гривень 97 копійок, яка складається з розміру шкоди, витрат на оплату експертного дослідження, інфляційних витрат, витрат внаслідок коливання курсу долара, а також моральної шкоди в сумі 200000 гривень, що було завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, також просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на оплату судового збору, правової допомоги та компенсацїі втрати доходів. В обґрунтування позову зазначено, що 27.02.2021 року близько 10-10 відповідач [PERSON] , в м. Харкові, по вулиці Ростовській, 11, керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, а саме розворотом, не впевнився в безпеці маневру та чи не створить це перешкод іншим учасникам дорожнього руху створив аварійну ситуацію, внаслідок чого водій [PERSON] , який керував автомобілем Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку, різко змінив напрямок руху та здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту та на дорожній знак 2.1. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП, за порушення ПДР. Постановою Харківського апеляційного суду від 16.02.2022 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] , залишено без задоволення. Позивачка зазначає, що автомобіль Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , належить їй на праві власності. Зазначила, що цивільна відповідальність відповідача не була застрахована. 21.04.2022 року МТСБУ було компенсовано завдані збитки в розмірі 129975 гривень. Проте, згідно звіту з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля від 26.03.2021 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП 27.02.2021 року, становить 186508 гривень 42 копійки, тобто, відшкодування проведено не в поному обсязі. Крім того, позивачка зазначала, що нею було витрачено 2500 гривень на проведення товарознавчого оцінювання автомобілю. Тобто залишилась не відшкодованою сума шкоди з урахуванням витрат на експертизу в розмірі 59033,42 гривні, цю суму просила стягнути з відповідача. Також, просила врахувати, що курс долара по відношенню до гривні згідно офіційного Інтернет сайту НБУ становить 36,5686 грн. Враховуючи зміни курсу долара по відношенню до гривні вважала, що відшкодуванню їй підлягає 77291,86 гр (59033,42 грн х36,5686). Окрім того, індекс інфляції складає за період з березня 2021 року по грудень 2021 року 107,51%, за 2022 рік становить 124,8%, тому сума відшкодування з урахуванням індексу інфляції становить 79208,97 грн. Вважала, що окрім завданої матеріальної шкоди, їй заподіяно моральної шкоди, внаслідок душевних переживань за пошкодження її майна, постійних нервових стресів, належний їй автомобіль втратив товарний вигляд, вона є багатодітною матірью 6 дітей, у неї багато онуків та автомобіль використовує у сімейних цілях, після пошкодження автомобіля вона була позбавлена можливості надання допомоги своїй сім'ї, розмір якої нею оцінюється в 200000 грн. Вважає зазначену суму такою, що відповідає глибині та силі душевних переживань, є об'єктивно оціненим грошовим еквівалентом заподіяної моральної шкоди. Також, до суду 26.04.2023 року надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 31000 гривень, додано акт виконаних робіт з описом наданих послуг. В судове засідання позивачка [PERSON] , представник позивачки, адвокат Бережний Г.В., не з`явились, адвокатом на адресу суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник зазначав, що підтримує та просить задовольнити вимоги викладенні в позовній заяві, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлявся про слухання справи шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду тричі, відзиву на адресу суду не надходило, жодних заяв, пояснень, заперечень на адресу суду відповідач також не надсилав. Представники 3-ї особи, Моторне (транспортне) страхове бюро, в судове засідання не з`явились. Представник МТСБУ Попов В.Є. подав суду заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи. Суд, з урахуванням позиції позивачки та її представника, вважавє за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Із змісту позову вбачається, що 27.02.2021 року близько 10-10 відповідач [PERSON] , в м. Харкові, по вулиці Ростовській, 11, керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, а саме розворотом, не впевнився в безпеці маневру та чи не створить це перешкод іншим учасникам дорожнього руху створив аварійну ситуацію, внаслідок чого водій [PERSON] , який керував автомобілем Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку, різко змінив напрямок руху та здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту та на дорожній знак 2.1 Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2021 року у справі № 644/1963/21, провадження № 3/644/537/21 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду від 16.02.2022 року, апеляційну скаргу представника [PERSON] , залишено без задоволення. Право власності позивачки на транспортний засіб, що став учасником ДТП, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] , виданого 21.11.2020 року. Згідно висновку судового експерта Михальського О.О. за № 3М складеного 17.01.2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, яка мала місце 27.02.2021 року, визначається вартість КТЗ на момент пошкодження та складає 276392,60 (двісті сімдесят шість тисяч триста дев`яносто дві грн.. 60 коп), до висновку долучена фото таблиця, та ремонтна калькуляція. Відповідно до звіту № 308 з визначення вартості відновлювального ремонту ремонту автомобіля від 26.03.2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , пошкодженого у результаті ДТП 27.02.2021 року становить: 186508,42 (сто вісімдесят шість тисяч п`ятсот вісім грн. 42 коп.) із врахування ПДВ на складові КТЗ. Саме даний звіт був використаний МТСБУ, та приймається судом до увари при вирішенні питання про розмір відновлювального ремонту. Тобто, сума ремонту складає саме 186508,42 гривень. Згідно довідки про зарахування від 22.04.2022 року позивачці від Моторно (транспортного) страхового бюро України надійшла виплата по справі № 74649 згідно наказу № 3/2159 від 21.04.2022 року було компенсовано завдані збитки в розмірі 129975 гривень. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, враховуючи положення статей 1166, 1187 ЦК України, суд приходить до висновку, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , транспортний засіб належний [PERSON] отримав механічні пошкодження, відтак цивільно-правову відповідальність за заподіяну шкоду повиненно нести саме [PERSON] , як винуватець дорожньо-транспортної пригоди, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку завданого власнику КТЗ, автомобіля Peugeot 5008, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , в розмірі 56533,42 грн., а саме, різницю між встановленим розміром відновлювального ремонту та сумою відшкодування МТСБУ. Зазначені витрати повністю підтверджуються наданими суду письмовими доказами. Також, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати понесені позивачкою у зв`язку із проведенням товарознавчого оцінювання автомобіля в розмірі 2500 грн.. Суд не погоджується з розрахунком індексу інфляції проведеним позивачкою, і вважає, що стягненню підлягає індекс інфляції, який виник за період з 22.04.2022 року по 26.04.2023 року, тобто, з моменту виникнення обов'язку у відповідача провести виплату залишку шкоди в розмірі 56533,42 грн, та по день постановлення рішення суду, що в розрахунку складає з урахуванням індексу інфляційного збільшення 1,17631266 за вказаний період, в сумі 9967 гривень 56 копійок. Суд вважає, що коливання курсу валют, в даних правовідносинах не підлягає застосуванню до розміру шкоди, а тому вимоги позивачки в цій частині не підлягають задоволенню. Тобто, з урахуванням наведеного, суд вважає, що підлягає стягненню завдана шкода в сумі 56533,42 гривні, витрати по оплаті вартості експертного дослідження в сумі 2500 гривень та індекс інфляції в сумі 9967,56 грн, що загалом складає 69000,98 гривень. Тому позовні вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на встановлену суму. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивачка посилається на завдання їй моральної шкоди, внаслідок душевних переживань за пошкодження її майна, постійних нервових стресів, належний їй автомобіль втратив товарний вигляд, вона є багатодітною матір'ю 6 дітей, у неї багато онуків та автомобіль використовує у сімейних цілях, після пошкодження автомобіля вона була позбавлена можливості надання допомоги своїй сім'ї. Позивачкою, у підтвердження завдання їй моральної шкоди, душевних страждань, не наведено жодних обставин, що спричинили їй страждання, окрім факту пошкодження її транспортного засобу. Як вбачається з матеріалів справи в момент ДТП транспортним засобом керувала інша особа, позивачка дійсно є власником транспортого засобу, що зазнав пошкодження, але вартість ремонту частково відшкодовано страховиком, та в рамках даної справи суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивачки щодо стягнення залишку невідшкодованої вартості відновлювального ремонту. Позивачка посилається, що внаслідок дій відповідача вона була позбавлена використовувати свій автомобіль в інтересах сім'ї, оскільки є багатодітною матір'ю 6 дітей та має багато онуків. З матеріалів справи вбачається, що позивачка дійсно має почесне звання "мати-героїня", має 6 дітей, але при цьому, всі діти є повнолітніми, будь-яких доказів того, що вони перебувають на її утриманні, потребують її допомоги, що автомобіль використовувався саме в інтересах сім'ї, та його пошкодження якимось чином негативно відобразилось саме на інтересах сім'ї, позивачем не надано. Тому, суд вважає, що вимоги позову в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не доведені. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вирішуючи питання по судових витратах по справі суд виходить з наступного. Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі пропорційно від задоволених вимог. Так, позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 2792 грн 08 копійок, розмір позовних вимог що був заявлений при подачі позову 279208 грн 97 копійок, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково на суму 69000 грн 98 копійок, тобто, з урахуванням зазначеного, підлягає стягненню судовий збір в сумі 690 гривень. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати як компенсацію за відрив від звичаних занять в розмірі 588 гривень 90 копійок, посилаючись на розмір мінімальної заробітної плати, за витрачені 15 годин на підготовку до справи. Суд вважає, що такі вимоги позивачки не підлгяають задоволенню, оскільки суду не надано будь-яких доказів перебування позивачки у трудових відносинах чи зайняття будь-яким видом діяльності. Окрім того, позивачкою не наведено обгрунтування в чому полягала підготовка до справи. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Позивачкою надано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, договір з адвокатом на надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 25.04.2023 року, до складу яких входить консультація стосовно подання позову 3000 гривень, підготовка та подання позову, із виготовленням копій для відповідача та 3 особою 9000 гривень, підготовка та подання клопотання про зваільнення від сплати судового збору 5000 гривень, юридичної консультації перед кожним судовим засіданням в офісі 6000 гривень, участі в судових засіданнях 6000 гривень, підготовка та подання заяв процесуального характеру 2000 гривень, а всього на 31000 гривень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно). Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Стаття 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial