Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2019 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 5000 гривень до 70% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1920 грн. 80 коп. у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . А також, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 5000 грн. до 70% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1920 грн. 80 коп. у твердій грошовій сум щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2005 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сині [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 5000 гривень на кожну дитину, що складає загальну суму стягнення 10000 грн. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В\~позовній заяві\~зазначається,\~що обставини\~змінилися такими\~чином,\~що позивач\~не в\~змозі сплачувати\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей у\~вказаному розмірі.\~Також син\~ [PERSON] проживає\~з матір`ю\~позивача [PERSON] .\~Також,\~позивач втратив\~роботу та\~розмір його\~доходів значно\~зменшився,\~тому сплата\~аліментів ставить\~його в\~дуже скрутне\~матеріальне становище.\~ \~ \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити Згідно адресної довідки наданої виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання яке призначалось на 14.02.2023 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено відповідним поштовим повідомлення про отримання нею судової повістки, про причини неявки суду не повідомила. В судові засідання, які призначались 29.03.2023 року та 09.05.2023 року відповідач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою її місця реєстрації та проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному\~веб-сайті\~судової влади,\~проте конверт із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями\~свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2023 року, ухвалено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 5000 гривень на кожну дитину, що складає загальну суму стягнення 10000 грн. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 червня 2005 року Комишівською сільською радою Ізмаїлсьького району Одеської області, актовий запис № 11. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.2005 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.2011 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст.180\~СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192\~СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181\~СК України). Частиною 1ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем у позовній заяві зазначено, що підставами для задоволення позову про зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 5000 грн. щомісячно на 70% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1920 грн. 80 коп. у твердій грошовій сум щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , є зміна матеріального стану, через відсутня можливість утримувати себе і вчасно та в повному обсязі сплачувати стягнені аліменти на утримання дітей, що є підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже з урахуванням викладеного позивач має не лише зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення, а й надати докази про зміну свого матеріального становища, однак суду не надано жодного належного доказу щоб підтверджували обставини, викладені в позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, та те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту зміни матеріального становища, то вказане не є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. На підставі положень\~ст. 81 ЦПК України\~та правових норм\~СК України\~на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Доказами для підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини можуть бути довідки про доходи батька, кредитні договори, рішення суду та будь-які інші документи, щодо підтвердження зміни матеріального становища, тобто його погіршення. Доводи позивача щодо того, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі через погіршення матеріального становища, тоді як жодних доказів щодо об`єктивних та істотних перешкод для свого працевлаштування та тривалого зменшення розміру доходів після винесення рішення про стягнення аліментів - позивачем не надано. Батьки (позивач та відповідач) в рівних частках повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, приходить до висновку, що на виконання вимог статей 12,\~81\~ЦПК України позивач не надав суду допустимі та належні докази, що його матеріальний стан змінився, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дітей в розмірі 10000 грн. до досягнення найстаршої дитини повноліття, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів

Outcome: dismissed