Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] власник квартири [ADDRESS] . 04.05.2018 року його квартиру було затоплено. Комісією ТОВ «Місто для людей» перевірено факт залиття квартири та складено акт від 04.05.2018 р. У висновках акту комісії зазначено, що залиття квартири відбулося з вини мешканця квартири [ADDRESS] , внаслідок зірвання гнучкого шлангу на підключенні бачка унітазу до внутрішньоквартирної розводки ХВП, який раніше був встановлений мешканцем самостійно. Згідно з висновком експерта за результатами експертного будівельно-технічного дослідження № 406-21 від 23.04.2021 р., вартість проведення ремонту квартири позивача становить 44\~642,50 грн., вартість завданої майнової шкоди 30\~392,38 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири [PERSON] завдано моральної шкоди, розмір відшкодування якої він оцінює у 14500,00 грн. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири не бажає. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири у розмірі 75\~034,88 грн. та моральної шкоди у розмірі 14\~500,00 грн., а також понесені судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у зв`язку з недоведеністю, просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, заяв не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 135071626 від 21.08.2018 р., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно з актом про залиття квартири [ADDRESS] від 04.05.2018 р., складеного комісією в складі працівників ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», висновками встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , відбулося внаслідок зірваного гнучкого шлангу ХВП в вищерозташованій квартирі [ADDRESS] . Актом від 04.05.2018 р. було виявлено наступні пошкодження: коридор: стеля обклеєна шпалерами, спостерігаються вологі сліди від залиття площею ?4,45 м?; стіни обклеєні шпалерами, спостерігаються вологі сліди від залиття площею ?3 м?; кімната: стеля обклеєна шпалерами, спостерігаються вологі сліди від залиття з здуттям та відшаруванням шпалер площею ?7,5 м?; підлога виконана із паркетної дошки, спостерігаються вологі сліди від залиття площею ?16 м?; стіни обклеєні шпалерами, спостерігаються вологі сліди від залиття площею ?18 м?; кухня: стеля обклеєна шпалерами, спостерігаються вологі сліди від залиття площею ?1 м?; стіни обклеєні шпалерами, спостерігаються вологі сліди від залиття площею ?2 м?; санвузол: стіни та стеля пофарбовані водоемульсійним розчином, слідів від залиття не виявлено. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження по заяві [PERSON] , який складений 23.04.2021 року судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Кучером О.А., у зв`язку з тим, що станом на час виконання експертизи експерту неможливо провести дослідження квартири [ADDRESS] у стані на 04.05.2018, встановити вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири та встановити розмір завданої майнової шкоди квартирі саме після залиття експерту не надається за можливе. Але станом на 05.04.2021 р. встановлений розмір вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , після її залиття по пошкодженням, який складає (з урахуванням ПДВ): 44\~642,50 грн., а також станом на 05.04.2021 року розмір завданої майнової шкоди квартирі [ADDRESS] , після її залиття по пошкодженням, який складає (з урахуванням ПДВ): 30\~392,38 грн. Згідно з актом № 406-21 здачі-приймання висновку експерта № 406-21 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження по заяві [PERSON] від 23.04.2021 року загальна вартість експертизи становить 9884,74 грн. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Між тим, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). За змістом роз`яснень, наданих Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 №12/20-11-1975 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи,яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Акт залиття квартири, який не містить указаних реквізитів, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди (постанова КЦС ВС по справі № 2-1974/11 від 21.02.2018 р., постанова КЦС ВС по справі № 465/2120/14-ц від 10.05.2018 р.). Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі № 753/20314/15-ц від 12.11.2018 р.). Однак, наявний у справі акт про залиття від 04.05.2018 р. не відповідає вказаним приписам законодавства, зі змісту акту вбачається, що останній не підписаний, зокрема, відповідачем [PERSON] , при цьому зазначений акт не містить будь-яких відомостей про відмову відповідача від його підписання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач залучалася до складання акту про залиття квартири позивача. Якщо всупереч установленим нормам відповідач не брала участі при огляді залиття квартири комісією, не була для цього запрошена, не мала можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримала під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Аналізуючи наданий позивачем акт про залиття квартири від 04.05.2018 р., суд приходить до висновку, що вказаний акт не відповідає вимогам Правил, оскільки у ньому відсутні однозначні висновки щодо вини особи, що вчинила залиття, складений за відсутності власника чи представника винної сторони. Акт не містить інформації про те, що відповідач запрошувалася для огляду квартири позивача з метою встановлення факту залиття, що вказаний акт був вручений відповідачу і що остання ознайомлена з ним. При цьому істотність допущених порушень зумовлює його недопустимість. За таких обставин, суд вважає, що відповідний акт не може бути належним і допустимим доказом протиправної поведінки відповідача, що полягала у залитті квартири позивача, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками. Наявний у справі висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 23.04.2021 року не містить доказів неправомірних дій відповідача, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири [ADDRESS] , оскільки експертом дане питання не досліджувалося. Також слід зазначити, що експертне дослідження проведено за результатами огляду експертом 05.04.2021 року квартири позивача [ADDRESS] , тобто через 35 місяців після залиття 04.05.2018 року, при цьому не вказано якими саме матеріалами була виконана обробка квартири до її пошкодження. А тому, за наведених обставин висновок експерта , який був долучений до матеріалів справи позивачем, не можна вважати належним доказом, який встановлює вартість відновлювального ремонту. Відтак беззаперечних доказів, які б підтвердили розмір реального збитку, який поніс позивач внаслідок залиття квартири, а також причинного зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками у вигляді шкоди, суду не надано. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи щодо заподіяння саме відповідачем шкоди, протиправність її поведінки, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17, якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовлено, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними та тісно взаємопов`язані з вимогами про відшкодування майнової шкоди. За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed