Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

15 лютого 2023 року заявниця [PERSON] та її представник- адвокат Саньков Ю. В. звернулися до Московського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, а саме: - встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 2004 року по [INFO] . Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] внаслідок тривалої хвороби помер [PERSON] , з яким [PERSON] проживала однією сім`єю, починаючи з осені 2004 року до 04 квітня 2022 року. Восени 2022 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] та відкриття спадкової справи. 26 вересня 2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. відкрито спадкову справу №32/2022 за заявою [PERSON] . Однак, листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. від 20 жовтня 2022 № 90/02-14 заявниці було роз`яснено, що для вступу у спадщину після померлого, вона має звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, оскільки вона не є спадкоємцем за законом та відсутній родинний зв`язок зі спадкодавцем. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 лютого 2023 року № 15/02-31 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Також заявниця зазначає, що нотаріус повідомила її, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто крім неї не звертався, інші спадкоємці відсутні. [PERSON] зазначає, що встановлення зазначеного факту необхідно з метою захисту її прав для подальшого врегулювання спадкових справ. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання; задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків. 16 березня 2023 року до суду надійшла заява приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. про розгляд справи № 643/1211/23 без її участі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 березня 2023 року відкладено судове засідання та витребувано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. копію спадкової справи № 32/2022, заведену 26 вересня 2022 року після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; долучено до матеріалів справи лист приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. від 14.03.2023 № 29/02-14 щодо кола спадкоємців. 07 квітня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника заявника, подані в порядку ст. 43 ЦПК України. Також, 07 квітня 2023 року, на виконання ухвали суду від 20 березня 2023 року, від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. надійшла копія спадкової справи № 32/2022, заведена 26 квітня 2022 після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року відкладено судове засідання; залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи Харківську міську раду; витребувано докази з Департаменту реєстрації Харківської міської ради. 25 квітня 2023 року на електронну пошту суду від Департаменту реєстрації ХМР надійшли витребувані докази на виконання ухвали суду від 12 квітня 2023 року. У подальшому, 28 квітня 2023 року, такі докази надійшли до суду поштовим відправленням. У судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Саньков Ю. В. заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися. Від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи № 643/1211/23 без її участі. Заінтересована особа - Харківська міська рада повідомлена про дату та час судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв щодо розгляду справи або заперечень щодо заяви [PERSON] до суду не подала. Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що [INFO] у м. Харків у віці 40 років помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 травня 22 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). 26 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Заява зареєстрована 26 вересня 2022 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 66, спадкова справа № 32/2022. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 70137609 та № 70137728, станом на 26 вересня 2022 року відомості про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, а також заповіти/спадкові договори за параметрами запиту « [PERSON] » у Спадковому реєстрі відсутні. Також встановлено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про шлюб [PERSON] відсутня. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70137696 слідує, що 26 вересня 2022 року приватним нотаріусом Бєсєда Т. Д. зареєстрована спадкова справа № 32/2022 після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно з наявною в матеріалах справи довідки ОСББ «ЛЮКС» від 20 жовтня 2022 року № 24 [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року, разом з нею мешкав та був зареєстрований власник квартири [PERSON] . З акту мешканців будинку [ADDRESS] від 14 жовтня 2022 року, слідує, що сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проведено огляд квартири № 71 цього будинку за ініціативою [PERSON] , яким встановлено, що у квартирі [ADDRESS] живуть [PERSON] та її донька [PERSON] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бєсєда Т. Д. від 14 березня 2023 року № 29-02-14, за матеріалами спадкової справи № 32/2022 (номер у спадковому реєстрі 70137696), заведеної приватним нотаріусом Бєсєда Т. Д. 26 вересня 2022 року після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , наявні дані про те, що [PERSON] , [INFO] , спадщину прийняла, подавши відповідну заяву. Інших заяв (про прийняття спадщини або про відмову від спадщини) до [PERSON] не надходило, інші спадкоємці за оформленням спадкових прав до неї не зверталися. Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 21 квітня 2023 року, наданої відділом реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року, станом на 04 квітня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована одна особа - [PERSON] , [INFO] . Допитана у судовому засідання в якості свідка [PERSON] розповіла історію знайомства з померлим [PERSON] восени 2003 року. Також свідок пояснила, що протягом усього сумісного життя вони з [PERSON] разом вели спільне господарство, мали спільні витрати, спільний сімейний бюджет, який витрачали на благо своєї родини, та протягом усього часу спільного проживання вона разом з [PERSON] приймали участь у витратах на утримання житла, проводили його ремонт, надавали взаємну допомогу один одному, як це притаманно подружжю. Крім цього, [PERSON] пояснила, що за час спільного проживання ні вона, ні [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі з іншими особами, [PERSON] отримувала пропозицію про одруження від [PERSON] , проте вирішення цього питання відкладалося через життєві обставини. [PERSON] пояснила, що має доньку [PERSON] від попереднього шлюбу, яку [PERSON] сприймав як свою доньку та займався її вихованням, допомагав з навчанням, водив до лікарні та на додаткові навчання. Свідок пояснила, що у період з листопада 2004 по грудень 2005 року проживала разом зі своїми батьками, донькою та [PERSON] , у подальшому 30 грудня 2005 року вона разом з донькою переїхали у квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З того часу, як зазначає свідок, вона разом з донькою [PERSON] та [PERSON] мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , як одна родина, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, будували плани на майбутнє, разом відпочивали, святкували дні народження свої та друзів, мали спільний бюджет. [PERSON] також пояснила, що у липні 2020 року [PERSON] почав хворіти на алергичний сепсіс, після лікування хвороба не давала про себе знати до серпня 2021 року, після чого останній постійно лікувався в лікарнях та з часом самопочуття [PERSON] ставало все гірше. Свідок пояснила, що на лікування [PERSON] витрачалися всі гроші, та остаточно йому поставили діагноз волосатоклітинний лейкоз, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] пояснила, що здійснювала власними силами організацію та оплату поховання [PERSON] та після його смерті продовжувала жити у його квартрі та сплачувати комунальні платежі. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є матір`ю [PERSON] та зазначила, що її донька почала стосунки з [PERSON] наприкінці 2004 року, у цей же період вони почали проживати разом. Також свідок пояснила, що [PERSON] та [PERSON] жили дружно та у злагоді, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, святкували всі свята разом та разом із свідком часто виїжджали на відпочинок на дачу. [PERSON] зазначила, що її донька [PERSON] та [PERSON] жили як родина та підтримували один одного. Також судом враховані надані заявником докази такі, як копії чеків, декларацій, договорів, довідок, фотографії та інші, на підтвердження проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] . За правилами ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16, провадження № 61-21748св18. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі i застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Отже, конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] проживала однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою реєстрації спадкодавця. Відтак, розглянувши справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог [PERSON] .

Outcome: approved