Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

09.12.2022 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] з 27 липня 2002 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Від вищевказаного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на момент подачі даної позовної заяви є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] . Як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання, батько дітей - [PERSON] не виконував та не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про своїх дітей, не цікавиться їхнім розвитком та матеріально не забезпечує. У зв`язку з цим, [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення аліментів з батька дітей. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2014 року було вирішено позов [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.12.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте батько дітей абсолютно проігнорував рішення суду і як наслідок [PERSON] вимушена була звернутися до органів Державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового рішення. Так, у провадженні Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №42774959. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.08.2022 року по виконавчому провадженні №42774959 заборгованість [PERSON] станом на 01.07.2022 року становить 128534,52 грн. У зв`язку з цим постановами державного виконавця від 28.02.2019 року [PERSON] було обмежено у праві користуванні зброєю, праві керування транспортним засобом та праві полювання. Проте жодна з вищевказаних заборон не змогли вплинути на боржника для виконання ним його батьківських обов`язків та оплати свого грошового зобов`язання, встановленого рішенням суду. Також на примусовому виконанні в Першому відділі ДВС ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №60928717 по виконанню виконавчого листа №686/20374/19, видного Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 09.12.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на дітей в сумі 14360 грн., що знову ж таки свідчить про ухилення батька дітей від виконання своїх батьківських обов`язків та відсутністю жодної матеріальної та духовної підтримки у вихованні дітей. 11.11.2020 року [PERSON] зверталася до органів національної поліції із заявою про вчинення її колишнім чоловіком [PERSON] кримінального правопорушення, яке полягало в ухиленні від сплати аліментів, що призвело до виникнення істотної заборгованості. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року уповноважену особу ПЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області було зобов`язано внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, обставини якого були викладені у заяві [PERSON] від 11.11.2020 року. Проте жодних процесуальних дій для притягнення батька дітей до відповідальності працівниками поліції вчинено не було і як наслідок перевірку по факту ухилення від сплати аліментів [PERSON] було вирішено закінчити. Так, виховання дітей [PERSON] постійно супроводжувалося фінансовими труднощами, відсутністю інтересу колишнього чоловіка до дітей, а також постійними судовими процесами задля встановлення справедливості. Проте завдяки титанічним зусиллям [PERSON] її діти виросли активними, щасливими, розумними та комунікабельними. Неодноразово діти запитували, чому ними не цікавиться батько, не відвідує їхні дні народження та не проводить з ними час, проте любов та турбота їхньої мати змогла компенсувати відсутність у їхньому житті батька. Так, [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням побачитись з дітьми, провести з ними час, проте була проігнорована ним. У зв`язку з цим діти знають свого батька лише на папері, а не в житті. Так, найменший син - [PERSON] , [INFO] навіть не пам`ятає свого біологічного батька. Проте новий чоловік [PERSON] - [PERSON] , з яким [PERSON] уклала шлюб 19 квітня 2017 року, зміг повністю замінити хлопчикові тата. Висновком психолога від 17.06.2022 року було встановлено, що для неповнолітнього [PERSON] новий чоловік його матері став справжнім татом, оскільки піклується про нього, проявляє батьківську турботу та опіку. В свою чергу, [PERSON] має намір всиновити неповнолітнього сина Позивачки після позбавлення Відповідача батьківських прав, що свідчить про готовність нового чоловіка [PERSON] брати відповідальність за дитину та забезпечувати її усім необхідним. Також відсутність біологічного батька у житті неповнолітнього [PERSON] на думку позивача, підтверджується листами та характеристикою з ліцею, в якому навчається [PERSON] , як учень 4- Б класу, які говорять про те, що дитину до ліцею приводить та забирає мати, яка завжди відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті сина, а батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями та не брав участі у фінансуванні перебування дитини у ліцеї. Аналогічна ситуація спостерігається й у листі з дошкільного закладу освіти №46, який відвідувався [PERSON] у 2019 році. Так, вихователі підтверджують, що батько не відвідував сина, не цікавився розвитком дитини, його успіхами та розвитком, а також не брав участі у фінансуванні перебування сина в закладі дошкільної освіти. Так, з відповідними заявами [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей Хмельницької міської ради та Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де просила притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, [PERSON] за ухилення від виконання батьківських обов`язків та здійснювати контроль за виконанням ним своїх батьківських обов`язків. Даними листа №2650/01-31 від 18.10.2022 року позивачу повідомлено, що [PERSON] неодноразово запрошувався на бесіду в службу у справах дітей Хмельницької міської ради, але не з`являвся (що знову ж таки свідчить про умисел в ухиленні від виконання батьківських обов`язків), а тому йому надано письмове роз`яснення щодо виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина [PERSON] , а також попереджено про відповідальність у разі ухилення від них. Таким чином, заяви не дали бажаного результату, а тому позивачка вимушена звернутися до суду для захисту прав та інтересів свого малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду 13.12.2022 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні на 02.02.2023 року. Ухвалою суду 16.03.2023 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, справу розглядати без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляду справи без участі представника. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] з 27 липня 2002 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2014 року шлюб між сторонами, розірвано. Від вищевказаного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ. Даними листами та характеристикою з ліцею, в якому навчається [PERSON] , як учень 4- Б класу підтведжується, що дитину до ліцею приводить та забирає мати, яка завжди відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті сина, а батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями та не брав участі у фінансуванні перебування дитини у ліцеї. Аналогічна ситуація спостерігається й у листі з дошкільного закладу освіти №46, який відвідувався [PERSON] у 2019 році. Також, вихователями підтверджується, що батько не відвідував сина, не цікавився розвитком дитини, його успіхами та розвитком, а також не брав участі у фінансуванні перебування сина в закладі дошкільної освіти. Так, з відповідними заявами [PERSON] щодо звернень до Служби у справах дітей Хмельницької міської ради та Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області підтверджується, що остання неодноразово зверталась щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, [PERSON] за ухилення від виконання батьківських обов`язків та здійснювати контроль за виконанням ним своїх батьківських обов`язків. Даними листа №2650/01-31 від 18.10.2022 року позивачу повідомлено, що [PERSON] неодноразово запрошувався на бесіду в службу у справах дітей Хмельницької міської ради, але не з`являвся (що знову ж таки свідчить про умисел в ухиленні від виконання батьківських обов`язків), а тому йому надано письмове роз`яснення щодо виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина [PERSON] , а також попереджено про відповідальність у разі ухилення від них. Судом вбачається, що на примусовому виконанні в Першому відділі ДВС ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №60928717 по виконанню виконавчого листа №686/20374/19, видного Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 09.12.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на дітей в сумі 14360 грн., що свідчить на думку суду, про ухилення батька дітей від виконання своїх батьківських обов`язків та відсутністю жодної матеріальної та духовної підтримки у вихованні дітей. Даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради у листі №470/01-31 від 23.03.2023 року підтверджується, що є доцільним позбавлення [PERSON] [INFO] , батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач не цікавиться життям, розвитком дитини, не виконує обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Суд вважає достатньо вагомими аргументи у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом це свідчить про наявність винної активної поведінки батька, що не спростовує його відповідальність у бездіяльності та пасивному ставленні до дитини та її життя. Відповідач будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, суду не надав. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що існують усі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, адже ним допущено триваюче та систематичне ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків без поважних причин. Відповідач остаточно перестав виконувати свої батьківські обов`язки вже тривалий час, що виявилось у фактичному його самоусуненні від виконання своїх батьківських обов`язків у вигляді матеріального утримання спільного сина (наявний борг зі сплати аліментів, відсутність участі в інших фінансових затратах на дитину), участі в житті дитини, вихованні, забезпеченні здобуття освіти, що є проявом байдужості відповідача до долі свого сина. Про умисний характер такого ухилення явно свідчить його тривалість (декілька років поспіль), а також повне ігнорування будь - яких моментів щодо виховання свого сина не лише від колишньої дружини, але й від органів державної влади та місцевого самоврядування. Таким чином, позбавлення батьківський прав [PERSON] буде відповідати як найкращим інтересам неповнолітнього [PERSON] та не завдасть дитині в майбутньому неспівмірно більшого негативного впливу, ніж припинення правового зв`язку внаслідок позбавлення відповідача батьківських прав тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved