Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

18 січня 2023 року позивач звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, якою просила розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського управління юстиції Донецької області, актовий запис №299. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 18 серпня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського управління юстиції Донецької області, про що видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 18.08.2001 р. та складено актовий запис №299. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Починаючи з 2014 подружжя не проживає разом, фактично сім`я припинила своє існування. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживання однією сім`єю відсутнє. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам останньої, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач, її представник не з`явились, надавши на адресу письмову заяву, якою наполягали на задоволенні позовних вимог, та не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 18 серпня 2001 року (арк.с.6), від якого у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (арк.с.6). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved