Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі від заробітку (доходу) боржника (платника) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 26.02.2019 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 29. З часу одруження позивач з відповідачем спільно проживали в помешканні батьків відповідача по [ADDRESS] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який наразі є малолітнім, проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Як згодом з`ясувалося, шлюб між позивачем та відповідачем виявився невдалим, саме тому наразі вирішується питання про його розірвання за неможливістю спільного проживання. Відповідач не цікавиться проблемами малолітнього сина, матеріально не забезпечує, не займається його вихованням, не дбає про його фізичний, психічний, моральний розвиток та добробут. Питання матеріального забезпечення сім`ї, виховання, участь в утриманні дитини відповідач вважає своїм правом, а не обов`язком. Добровільно виплачувати кошти в достатній і необхідній для дитини мірі та з метою належного утримання, фізичного, морального, культурного, духовного та гармонійного розвитку відповідач надалі не погоджується, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. При цьому відповідач є інвалідом другої групи загального захворювання, але отримує гідну пенсію та неофіційно працює і в достатній мірі матеріально забезпечений. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач на розгляд справи не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 29. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 11.12.2019, актовий запис № 237, відповідно до якого батьком є відповідач у справі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, при цьому є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується копією Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 441481, свій обов`язок щодо участі в матеріальному утриманні свого сина не виконує. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Таким чином, з врахуванням інтересів та прав дітей на належне фінансове забезпечення, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги визначивши розмір аліментів в сумі від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В той же час, вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають з огляду на таке. Як зазначено в постанові ВС в складі суддів КЦС від 12.09.2018 № 459/2181/17 суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1073, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial