Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2017 року та\~ є батьками дівчинки [PERSON] , народженої в Україні шляхом застосування допоміжних репродуктивних технологій з використання методу сурогатного материнства. Подружжя на момент проведення програми сурогатного материнства та на даний час є громадянами Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується їхніми паспортами. П 01.03.2023 року в КНП «Київський міський пологовий будинок №5», в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій з використанням методу сурогатного материнства [PERSON] , народжено дівчинку, яка є донькою подружжя та має генетичну спорідненість з подружжям. 07.03.2023 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про народження дитини, серія [NUMBER] , в якому подружжя записано батьками дитини про, що складено відповідний актовий запис №406. 04.03.2023 року громадянка [PERSON] , яка надавала послуги сурогатного материнства та народила дитину, надала письмову згоду, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М., на запис їх батьками новонародженої нею дівчинки [PERSON] , яку вона народила [INFO] у м. Києві, в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій з використанням методу сурогатного материнства. Заявники зазначають, що правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянами якої вони є, для законної реєстрації їхньої доньки [PERSON] на території ФРН виникла потреба встановити факт спорідненості заявників з їхньою донькою, оскільки рішення суду України про встановлення факту батьківства заявників щодо їхньої дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН. За таких обставин заявники просили суд встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] та громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] є відповідно матір`ю та батьком дитини, дівчинки на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Київ, про що 07.03.2023 року складено відповідний актовий запис №406. Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання представник заявників не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №406 /а.с. 48-52/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , яке видане 07.03.2023 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в графі батько зазначений [PERSON] громадянин Федеративної Республіки Німеччина та мати [PERSON] громадянка Федеративної Республіки Німеччина. Згідно Довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом від 01.03.2023 року за вих. № 484, подружжя дружина [PERSON] , [INFO] та чоловік [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю виношування вагітності було проведено програму ДРТ з перенесенням ембріона/ембріонів у порожнину матки сурогатної матері [PERSON] , [INFO] . Перенесення ембріонів у порожнину матки сурогатної матері відбулось 20.06.2022 року. Факт вагітності при дослідженні ХГ в крові встановлено 02 липня 2022 року. На УЗД факт вагітності, кількість плодів та строк вагітності підтверджено 13 липня 2022 року (візуалізується розвиток одного плоду). Має місце генетична спорідненість батьків з плодом /а.с.15/. Відповідно до свідоцтва про шлюб реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 15.11.2022 року РАЦС у місті Гернсбах, Федеративна Республіка Німеччина, 15.09.2017 року зареєстровано шлюб між громадянами Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що на даний час подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі. Із заяви [PERSON] , [INFO] , компетентним органам від 04.03.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М., зареєстрованої в реєстрі за №658 вбачається, що остання підтвердила, що будучи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно без жодного примусу, згідно із ч.2 ст. 123 Сімейного кодексу, дає свою згоду на те, щою батьками народженої нею 01 березня 2023 року дитини: дівчинки на ім`я [PERSON] (медичний висновок №5КАР-8ЕИ-Н5К3-М849, видане 01 березня 2023 року\~ (Комунальне некомерційне підприємство «Київський міський пологовий будинок №5» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка була зачата в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, було записане подружжя: батько -\~ громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] , мати громадянка Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] . Громадяни Федеративної Республіки Німеччина\~ [PERSON] та [PERSON] є генетичними батьками дитини /а.с.72/. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ст.123 СК України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій. Відповідно до ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Враховуючи той факт, що в актовому записі за №406 від 07.03.2023 року про народження [PERSON] , її батьками записані громадянка Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] мати та громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] батько, заявники у зазначеній справі, слід дійти висновку, що за законодавством України вони є батьками [PERSON] , [INFO] , що не потребує доказуванню. Відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН матір`ю дитини є жінка, яка її народила. Відповідно до ч.1 параграфу 108 Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном, визнаються без особливого провадження. Верховний Суд ФРН у справі ХІІ ZВ 320/17 від 20 березня 2019 року, предметом розгляду якої було питання запису матір`ю в ФРН саме особи, яка вже була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, в своїй постанові зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні ч.1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності» Отже, законодавством Федеративної Республіки Німеччина встановлено чітку вимогу для реєстрації в реєстрі актів цивільного стану відомостей щодо дитини (реєстрації батьківства подружжя щодо дитини), народженої закордоном з використанням методу сурогатного материнства - отримання в Україні відповідного судового рішення, що підтверджує родинні відносини подружжя та [PERSON] . Згідно з п.6.9 Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.10.013 року №787, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, але дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом. Відповідно до ст.ст. 2, 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, держави учасниці поважають та забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національності, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Так, у рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» (скарга\~\~ № 65192/11) та у справі «Лабассе проти Франції» (скарга № 65941/11) Європейський суд з прав людини конкретно визначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак суд також визнав, що заборона сурогатного материнства не може негативно впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зокрема, свідоцтво про народження дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Києві, копії медичного висновку про народження №№5КАР-8ЕИ-Н5К3-М849 від 01.03.2023 року, виданого КНП «Київський міський пологовий будинок №5», нотаріально посвідчену заяву сурогатної матері [PERSON] про надання нею згоди зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану заявників [PERSON] та [PERSON] батьками зазначеної вище, народженої нею дитини, які є її генетичними батьками, враховуючи, що для встановлення юридичного факту щодо родинного зв`язку дитини, яка народилася шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій, заявникам у справі подружжю [PERSON] та [PERSON] для захисту своїх прав та інтересів їхньої дитини, іншим способом, окрім встановлення рішенням суду юридичного факту родинних відносин є неможливим, суд вважає доведеним факт спорідненості дитини [PERSON] , [INFO] , та подружжя [PERSON] та [PERSON] . Понесені заявниками судові витрати, пов`язані з розглядом справи про встановлення факту родинних відносин необхідно віднести на рахунок заявників. На підставі викладеного та

Outcome: approved