Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неоплаченої суми, в якому просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 100\~000 грн. 00 коп. за договорами купівлі-продажу частки у статутному капіталі. Представник позивача за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.193) у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.78) у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву(а.с.76-77). Вислухавши представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, ознайомившись з відзивом на позов, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, 31 січня 2017 року між [PERSON] , як учасником ТОВ «СФГ ГЕРМЕС» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ ГЕРМЕС»(а.с.38-40). Згідно умов зазначеного договору [PERSON] передав у власність [PERSON] частку у статутному капіталі ТОВ «СФГ ГЕРМЕС» у розмірі 94% та сплачує за неї грошову суму в розмірі, порядку та на умовах визначених договором. Пунктом 4 договору визначено, що вартість відчужуваної частки у статутному капіталі ТОВ «СФГ ГЕРМЕС» у розмірі 94%, згідно статуту становить 94\~000 грн. 00 коп. Також зазначеним пунктом визначено, що продаж частки вчинено за 94\~000 грн. 00 коп., які продавець( [PERSON] ) отримав повністю від покупця( [PERSON] ) до підписання договору, про що свідчать підписи сторін у договорі. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за цим договором, та на момент підписання цього договору сторони не мають претензій щодо проведення розрахунків. Зазначений договір було особисто підписано сторонами правочину. В подальшому, а саме 31 березня 2017 року між [PERSON] , якому належала частка у статутному капіталі ТОВ «СФГ ГЕРМЕС» у розмірі 6% та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ ГЕРМЕС»(а.с.41-43). Згідно умов зазначеного договору [PERSON] передав у власність [PERSON] частку у статутному капіталі ТОВ «СФГ ГЕРМЕС» у розмірі 6% та сплачує за неї грошову суму в розмірі, порядку та на умовах визначених договором. Пунктом 5 договору визначено, що вартість відчужуваної частки у статутному капіталі ТОВ «СФГ ГЕРМЕС» у розмірі 6%, згідно статуту становить 6\~000 грн. 00 коп. Також зазначеним пунктом визначено, що продаж частки вчинено за 94\~000 грн. 00 коп., які продавець( [PERSON] ) отримав повністю від покупця( [PERSON] ) до підписання договору, про що свідчать підписи сторін у договорі. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за цим договором, та на момент підписання цього договору сторони не мають претензій щодо проведення розрахунків. Зазначений договір було особисто підписано сторонами правочину. 01 липня 2019 року засобами поштового зв`язку [PERSON] направив на адресу [PERSON] вимогу про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ ГЕРМЕС» укладеного 31 січня 2017 року(а.с.19-22). У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі № 916/667/18 визначено, що: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що договір купівлі-продажу є консенсуальним договором. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Вислів у цій нормі передає або зобов`язується передати , приймає або зобов`язується прийняти не означає, що договір купівлі-продажу може бути реальним або консенсуальним за вибором сторін, залежно від того, чи визначили сторони в договорі, що продавець передає майно, чи що він зобов`язується його передати. Натомість це означає, що договором може бути передбачено виконання зобов`язання, що виникає з договору купівлі-продажу, одночасно з укладенням договору або в майбутньому. При цьому ані реальним, ані консенсуальним договором не передбачається виконання зобов`язання, що виникає з договору, в минулому. Водночас відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір. Тому Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 308/13400/14-ц від 21 березня 2018 року, та у справі № 361/558/15-ц від 17 квітня 2019 року.» Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини справи, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю та недоведеністю, оскільки сторонами зазначеними договорами було погоджено всі істотні умови, та позивач і відповідач по справі особистими підписами підтвердили факт повного розрахунку за даними договорами. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed