Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

15.02.2023 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.07.2020 у справі №629/2676/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16.06.2020 року та до досягнення дітьми повноліття, однак аліменти відповідач не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 75 763, 70 грн. Враховуючи вище вказане, позивачка просить стягнути неустойку за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 24 575, 86 грн. 20.02.2023 року позивачкою було уточнено позовні вимоги в частині розміру пені, вказано розрахунок, відповідно до якого [PERSON] просила стягнути неустойку у розмірі 23 115, 86 грн. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано сторонам час для подання заяв по суті. Відповідач у строки, встановлені судом, відзиву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.07.2020 у справі №629/629/2676/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, з щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16.06.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Вище вказане підтверджується копією виконавчого листа ( а.с.3-4). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного старшим державним виконавцем Ципченко В., за виконавчим листом №629/2676/20 за період з 16.06.2020 року по 31.12.2022 року було нараховано аліментів на суму 93 000 грн, з урахуванням внесення відповідачем часткових платежів сума заборгованості становить 75 763, 70 грн. (а.с.5). Відсутня інформація щодо того, чи був зазначений розрахунок боржником у встановленому законом порядку оскаржений, тому підстав вважати його невірним у суду немає. Згідно розрахунку, вказаному в уточненому позові позивачкою, неустойка за прострочення зі сплати аліментів складає 23 115, 86 грн(а.с.11-12). Заперечень від відповідача не надходило. Так, стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов`язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно із ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов`язання зокрема, являються обставини, які свідчать про наявність заборгованості, наявність його вини в її утворенні та обставин, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Даних відомостей відповідачем не надано. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Проте таких обставин відповідачем суду надано не було та судом в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи, зокрема розрахунку державного виконавця вбачається, що в період з 16.06.2020 року по 31.12.2022 року відповідач [PERSON] допустив несплату аліментів на загальну суму 75 763, 70 коп. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. При дослідженні розрахунку державного виконавця, судом встановлено, що відповідачем за період з червня 2020 року по грудень 2022 року здійснювались часткові платежі аліментів, а саме: у липні 2021 року - 2415, 00 грн, у серпні 2021 року -2455, 40 грн, у вересні 2021 року - 2455, 30 грн, у жовтні 2021 року - 2455, 30 грн, у листопаді 2021 року - 2455, 30 грн та у лютому 2022 року - 5000 грн. Так, як зазначив Верховний суд, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області було стягнуто аліменти [PERSON] на користь позивачки на утримання дітей, починаючи з 16.06.2020 року. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) з відповідача за період з червня 2020 року по грудень 2022 року, тобто з першого місяця, в якому підлягали сплаті аліменти на утримання дітей, згідно з рішенням суду. Беручи до уваги висновок Верховного суду, часткові платежі [PERSON] повністю погасили борг з першого місяця його виникнення, а саме з червня 2020 року по жовтень 2020 року включно. Також частково платіж внесений у лютому 2022 року перекрив борг за листопад 2020 року, а саме перекрив суму 2 236, 30 грн. Як вказав Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.01.2022 року №711/679/21, стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до вище вказаного, розрахунок пені по аліментах за період, за який відповідачем не перекрито заборгованість зі сплати аліментів, а саме з листопада 2020 року по грудень 2022 року належить здійснювати таким чином: №Заборгованість по аліментах за відповідний місяцьКількість днів прострочення заборгованості по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до 15.02.2023 рокуРозрахунок пеніРозмір пені за відповідний період 1 листопад 2020 року - 763, 70 грн 807763, 70 грн х 1% х 8076 163, 06 2грудень 2020 року - 3000 грн 7763000 грн х 1% х 776 23 280 3 січень 2021 року - 3000 грн 7453000 грн х 1% х 74522 350 4лютий 2021 року -3000 грн7173000 грн х 1% х 717 21 510 5березень 2021 року -3000 грн 6863000 грн х 1% х 686 20 580 6квітень 2021 року -3000 грн6563000 грн х 1% х 656 19 680 7травень 2021 року- 3000 грн6253000 грн х 1% х 625 18 750 8червень 2021 року - 3000 грн 5953000 грн х 1% х 595 17 850 9липень 2021 року - 3000 грн5643000 грн х 1% х 56416 920 10серпень 2021 року - 3000 грн5333000 грн х 1% х 53315 990 11вересень 2021 року - 3000 грн5033000 грн х 1% х 503 15 090 12жовтень 2021 року - 3000 грн4723000 грн х 1% х 472 14 160 13листопад 2021 року - 3000 грн 4423000 грн х 1% х 44213 260 14грудень 2021 року - 3000 грн4113000 грн х 1% х 411 12 330 15січень 2022 року - 3000 грн3803000 грн х 1% х 380 11 400 16лютий 2022 року - 3000 грн3523000 грн х 1% х 352 10 560 17березень 2022 року - 3000 грн3213000 грн х 1% х 321 9 630 18квітень 2022 року - 3000 грн2913000 грн х 1% х 291 8 730 19травень 2022 року - 3000 грн2603000 грн х 1% х 260 7 800 20червень 2022 року - 3000 грн 2303000 грн х 1% х 230 6 900 21липень 2022 року - 3000 грн1993000 грн х 1% х 199 5 970 22серпень 2022 року - 3000 року 1683000 грн х 1% х 1685 040 23вересень 2022 року - 3000 грн 1383000 грн х 1% х 138 4 140 24жовтень 2022 року -3000 грн1073000 грн х 1% х 1073 210 25листопад 2022 року - 3000 грн773000 грн х 1% х 772 310 26грудень 2022 року - 3000 грн463000 грн х 1% х 46 1 380 Верховний суд дійшов висновку, що при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Отже, виходячи з цих обставин справи, наведених вимог закону, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивачки в повному обсязі, оскільки сума пені, вказана у позові, не перевищує розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved