Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~03 вересня 2021 р. [PERSON] (далі: позивач) звернувся до [PERSON] (далі:відповідач) з позовом в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з частки на 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 6\~000 грн. В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався на народження у нього у другому шлюбі сина, який має низку захворювань, у зв`язку з чим, змога сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим наказом, відсутня. \~ \~ \~ \~До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи своєї та позивача відсутності, відповідач причину неявки суду не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, причини для відкладення розгляду справи відсутні, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 21.08.2018 рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. 29.08.2020 позивач одружився зі [PERSON] , про підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.08.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків). Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [INFO] у позивача та його дружини [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.12.2020 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків). \~ \~ \~ \~Як вбачається з Виписок медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8, [PERSON] , [INFO] , має низку захворювань. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~29.04.2021 судовим наказом Київського районного суду м. Харкова стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від 19.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~02.08.2021р. державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу. \~ \~ \~ \~02.02.2022 рішенням Золочівського районного суду Харківської області стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця з 26.11.2021 і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . \~ \~ \~ \~Дохід позивача у 2022 р. ( 1-4 квартал) склав 14\~695, 74 грн., у 2021 (з 1-4 квартал) 0 грн., у 2021 (з 1-3 квартал) 0 грн., про що свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. До спірних правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України та Сімейного кодексу України (далі: СК України). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як визначено ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Можливість зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або за домовленістю між батьками, передбачена ч.1 ст.192 СК України у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За значного покращення матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для висування ним вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014р. у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасного настання цих обох підстав зміни розміру аліментів. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою зміни розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги зміною свого сімейного та матеріального стану. З наданих позивачем доказів вбачається, що матеріальне становище позивача змінилося за народження у новому шлюбі сина [PERSON] , який має низку хвороб, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї та, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів. Положеннями ч.2 ст.183 СК України встановлений обов`язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За вищевикладених обставин, суд погоджується з позицією позивача, як батька, що спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачем щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання спільної дитини, а також дитини, що народжена від інших відносин. На практиці діє принцип, відповідно до якого всі діти платника аліментів, у тому числі народжені в різних шлюбних відносинах, мають бути однаково матеріально забезпечені. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів є справедливим та таким, що сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку обох дітей позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6\~000 грн., суд зазначає наступне: Згідно ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Будь-яких доказів, в розумінні статті 137 ЦК України, щодо понесення витрат на правничу допомогу пов`язаних з розглядом даної справи, позивачем суду не надано. За таких обставин, суд підстав стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не вбачає.

Outcome: partial