Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 17.09.2007 виконавчим комітетом Глуховецької селищної ради Козятинського району за актовим записом № 8. Після реєстрації шлюбу позивач прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Зазначає, що від спільного проживання у них з відповідачем народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення подружніх відносин є те, що [PERSON] та [PERSON] перестали розуміти один одного, різні за характерами, мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Разом не проживають уже тривалий час, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. Після розірвання шлюбу позивач просить визначити місце проживання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Також вказує, що доньки знаходяться на його утриманні, проживають та зареєстровані в його будинку, спір між ним та відповідачкою про місце проживання дітей відсутній, за домовленістю з відповідачем діти будуть проживати з батьком. 20.03.2023 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено строк на подання відзиву на позов. На адресу суду 24.04.2023, через канцелярію суду, від [PERSON] надійшла заява, в якій позивач просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить задовольнити його, також просить залишити проживати дітей разом з ним. На адресу суду 24.04.2023, через канцелярію суду, від [PERSON] надійшла заява, в якій відповідачка просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши мотиви та фактичні обставини, які враховуються при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17.09.2007 у виконавчому комітеті Глуховецької селищної ради Козятинського району за актовим записом № 8, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу відповідач прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] . Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, наполягання позивача розірвати шлюб, відсутність зацікавленості з боку відповідача щодо збереження шлюбу, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Що стосується вимоги позивача про визначеняя місця проживання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з ним, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, а саме п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини, належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з пунктом 7 статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пункту 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Враховуючи те, що спір між батьками про місце проживання відсутній, за обопільною домовленістю вирішено, що діти будуть проживати з батьком, відповідач не заперечує проти задоволення позову та визначення місця проживання дітей разом з батьком, суд, вважає за можливе визначити місце проживання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем - [PERSON] . Крім того, суд зауважує, що мати дітей не обмежена у своєму праві на спілкування з доньками, турботою відносно них та участі у їх вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості щодо встановлення часу спілкування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачена останнім сума судового збору при поданні вказаної позовної заяви до суду в розмірі 2147,20 грн., що підтверджується квитанціями банку платника Приватбанк від 23.01.2023 та 02.02.2023.

Outcome: approved