Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

01.03.2023 року позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, заповіт не складався. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.11.2022 року. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із заборгованості по заробітній платі та розрахункових в сумі 75954,49 грн, які належали [PERSON] на підставі Довідки ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». [PERSON] у період з 01.06.2000 року по [INFO] перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював оператором верстатів з програмним керування п`ятого розряду механічного цеху №33. За період роботи померлого заробітна плата виплачувалась йому несвоєчасно та не в повному обсязі, унаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 75954,49 грн. На теперішній час нарахована заробітна плата та розрахункові невиплачені, заборгованість відповідача складає 75954,49 грн. Крім того, на думку позивача, відповідачем були також порушені його права, передбачені ст.ст. 116, 117 КЗпП України, тому вважає необхідним стягнути з відповідача на його користь також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 182546 грн 76 коп. Ухвалою суду від 03.03.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 27.04.2023 року представником відповідача Сімоненко Н.А. надано відзив на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Сімоненко Н.А. у судовому засіданні зазначила, що відповідач визнає позов в частині стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі та розрахункових в сумі 75954,49 грн, які належали [PERSON] на день його смерті від Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та заперечує проти позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні померлого [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 01.06.2000 року по [INFO] перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював оператором верстатів з програмним керування п`ятого розряду механічного цеху №33. За період роботи [PERSON] виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 75954,49 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.11.2021 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 4491. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем померлого за законом є його син - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2022 року, спадщина складається із заборгованості по заробітній платі та розрахункових в сумі 75954,49 грн, які належали [PERSON] на підставі Довідки ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». Наказом заступника директора з персоналу та загальних питань [PERSON] №314- К від 29.11.2021 року [PERSON] було виключено з облікового складу працюючих 25 листопада 2021 року у зв`язку зі смертю. На теперішній час нарахована заробітна плата та розрахункові невиплачені, заборгованість відповідача складає 75954,49 грн. Відповідно до cт. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з cт. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до cт. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Враховуючи, що на теперішній час існує заборгованість по заробітній платі та розрахункових в сумі 75954,49 грн, які належали [PERSON] на день його смерті від ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» та є непогашеною, крім того, відповідач визнає цю суму боргу, тому суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з підприємства на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 75954,49 грн. Стосовно позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Вказана норма регулює трудові правовідносини працівника і роботодавця і зокрема визначає умови настання відповідальності роботодавця перед працівником за непроведения розрахунку при звільненні. Проте, [PERSON] не перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, а лише успадкував належну померлому [PERSON] заборгованість по заробітній платі. Так, свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлого, яке складається з заборгованості по заробітній платі та розрахункових сумі 75954,49 грн. Тобто, право вимоги позивача до відповідача обмежується сумою боргу, вказаною у свідоцтві про право на спадщину. Крім того, померлий [PERSON] не був звільнений з роботи, а був виключений з облікового складу працюючих у зв`язку зі смертю, що виключає можливість застосування ст. 117 КЗпП України. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату у розмірі 75954,49 грн, а в іншій частині позовних вимог - відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: partial