Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 20.12.2022 до Малинського районного суду Житомирської області звернувся представник позивачів - адвокат Реус Д.С., з позовом провиділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в обґрунтування якого зазначив, що 28.10.1993 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, згідно з яким [PERSON] прийняла у дар 1/4 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 18.06.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набула у власність 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] . 15.10.2022 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набув у власність 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який належав померлій [PERSON] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тобто, [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] є власником 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, власником іншої частини житлового будинку з часткою 3/10 частини є [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.02.1993. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому позивачі просять виділити їм частки із майна, що є у спільній частковій власності. Процесуальні дії у справі. 20.12.2022 представник позивачів звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою від 16.01.2023 було відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче судове засідання на 12 годину 30 січня 2023 року, яке неодноразово відкладалось. 01.03.2023 задоволено клопотання представника позивачів. Постановлено витребувати з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу від 07.02.1991, укладеного між Малинською міською радою народних депутатів (представник Любецький Володимир Васильович) та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Сотніченко І.В., зареєстрованого в реєстрі за №129. 17.03.2023 на адресу суду надійшли витребувані матеріали. 24.03.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 годину 30 хвилин 11.04.2023, яке в зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 14 годину 28.04.2023. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно, відзиву на позов до суду не подав, жодних заяв, клопотань від нього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивачів, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивачів і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що 11.08.1990 згідно з договором купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.8-11). 28.10.1993 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування. За умовами даного договору [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар 1/4 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). 18.06.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набула у власність 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] (а.с.14-15). На замовлення [PERSON] 21.08.2012 було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.16-20). 15.10.2022 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] набув у власність 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями, яка належала померлій [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-27). На замовлення [PERSON] 20.09.2022 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.28-32). Договором купівлі-продажу від 07.02.1993 підтверджується, що власником іншої частини житлового будинку з часткою 3/10 є [PERSON] (а.с.39). Згідно до інформаційної довідки КП « Коростенське бюро технічної інвентаризації» №2107 від 20.09.2022, станом на 29.12.2012 право власності на приватне домоволодіння [ADDRESS] , занесене в реєстрову кадастрову книгу та зареєстровано за : [PERSON] на 3/10 частини; [PERSON] на частку домоволодіння; [PERSON] на 1/5 частку домоволодіння (а.с.34-35). Рішенням 71 сесії 6 скликання Малинської міської ради від 23.10.2015 вулицю Фрунзе було перейменовано на Володимирську (а.с.36-37). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо виділу із частки майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам па праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2013 та Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 286/3653/18 від 29.09.2020. Як встановлено судом з письмових доказів, будинок складається з чотирьох відокремлених частин, з окремими входами, позивачі просять виділити їм частини (квартири), які відповідають їхнім часткам у власності, у власності відповідача знаходиться інша частина будинку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved