Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У травні 2021 Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 7593,47 грн., із яких: 6154,80 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію; 462,08 грн. - 3 % річних; 976,59 грн. - інфляційна складова боргу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, який є правонаступником ПАТ «Київенерго», а тому він повинен виконувати норми постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №3112 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ). Позивач здійснює постачання електричної енергії та надсилає платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а відповідач зобов`язаний здійснювати оплату виставлених рахунків. За результатами аналізу платежів з`ясовано, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, оскільки не сплачує в повному обсязі вартість фактично спожитої електричної енергії, внаслідок чого за показниками 054445 кВт станом на 01.01.2019 у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 6154,80 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також 3 % річних у розмірі 462,08 грн. та інфляційні втрати у розмірі 976,59 грн., які були ним обраховані на вказаний розмір заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 01.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Ухвалою суду від 11.11.2022 задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для Публічного акціонерного товариства «Київенерго» відповідно до Витягу з підсумкового (завершального) розподільного балансу станом на 28.02.2018. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», чинним до 01.07.2019, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999, чинними до 26.06.2018 (далі ПКЕЕН), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, чинними з 11.06.2018 (далі Правила), та Нормами Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №3112 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ). На підставі договору про користування електричною енергією позивачем на платній основі здійснюється постачання електричної енергії до квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та договору купівлі-продажу квартири від 16.09.2016 власником вказаної квартири, а також споживачем послуг з постачання електроенергії за особовим рахунком [NUMBER] є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 19, 21 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В обґрунтування позову позивач вказує на те, що відповідач не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого за показниками 054445 кВт станом на 01.01.2019 у нього утворилась заборгованість в розмірі 6154,80 грн. Судом приймаються до уваги такі доводи позивача, оскільки жодних належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України, частини першої статті 81 ЦПК України). У частині шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] , що склалася станом на 01.05.2021, у розмірі 6154,80 грн. Вирішуючи решту позовних вимог, суд керується наступним. У позовній заяві позивач просить також стягнути з відповідача 462,08 грн. 3 % річних та 976,59 грн. інфляційний втрат за період з листопада 2018 року по травень 2021 року. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Крім того, суд бере до уваги позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 у справі №3-38гс11, в якій, крім того вказано, що вирішуючи спори, пов`язані з постачанням та використанням електричної енергії, судам слід враховувати те, що дія ПКЕЕ, поширюються на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку в наслідок самовільного підключення до електромереж. Враховуючи вищенаведене, встановивши, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача з боку відповідача та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача також 3% річних у розмірі 462,08 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1231,19 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. згідно з платіжним дорученням №2009258 від 22.04.2021. З огляду на наведене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved