Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про зняття арешту з майна. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] та належить іпотекодавцю боржнику [PERSON] .. Право іпотеки перейшло до позивача на підставі договору про відступлення прав вимоги за іпотекою від 24.01.2019, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за №71 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №153830989 від 24.01.2019. Під час реалізації прав іпотекодержателя, нотаріусом повідомлено про обтяження предмета іпотеки арештом Ленінського ВДВС ХМУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №38243725 від 03.09.2014. Зазначив, що наявність арешту на іпотечній квартирі, що зареєстрований пізніше іпотеки, робить неможливим звернення стягнення на предмет іпотеки і позасудовому порядку, що є обмеженням права на захист. Просив суд зняти з квартири [ADDRESS] , належить боржнику [PERSON] та перебуває в іпотеці [PERSON] арешт, накладений Ленінським відділом Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.09.2014 у виконавчому провадженні №38243725. Відповідачем [PERSON] 09.06.2021 подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г. І., Кредитної спілки «Східноєвропейська кредитна спілка про припинення дії договору відступлення. Посилалась на те, що 26.07.2013 року між Кредитною спілкою «Східноєвропейська кредитна спілка» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КСНП 51, відповідно до якого вона отримала кредит 100\~000 грн.. У якості забезпечення виконання зобов`язання 26 липня 2013 року, укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О. за реєстровим №1084, відповідно до якого вона передала в іпотеку Кредитній спілці належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2014 року кредитна спілка та група фізичних осіб в складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом вчинення різних маніпуляцій з кредитним і іпотечним договорами намагаються заволодіти належною їй на праві власності квартирою. Зазначила, що 24 січня 2019 року між кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] укладено договір відступлення прав за договором іпотеки від 26.07.2013 №1084. Приватним нотаріусом Малаховою Г.І. 24.01.2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки внесені відомості про нового іпотекодержателя [PERSON] .. Укладення договору відступлення прав за договором іпотеки та внесення до Державного реєстру відомостей про нового іпотекодержателя порушує її майнові права. Порушення прав власника полягає в залежності вирішення подальшої долі майна від особи, яка не мала відношення до її кредитного зобов`язання перед кредитною спілкою. Посилалась на те, що кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступити права вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом не передбачені. Просила суд припинити дію договору відступлення прав за договором іпотеки, укладеного Кредитною спілкою «Східноєвропейська кредитна спілка» та [PERSON] 24 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною 24 січня 2019 року та скасувати інформацію внесену на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року прийнято зустрічний позовом та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави 17.02.2023 справу прийнято до провадження суду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, попередньо надали заяву про проведення розгляду у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду. Надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з військовим станом, складним транспортним сполученням, відсутністю коштів на проїзд та станом здоров`я. Відповідач за зустрічним позовом приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду. Відповідач за зустрічним позовом Кредитна спілка «Східноєвропейська кредитна спілка» в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду. Третя особа міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду. Відповідно до п.2 ч.1ст.223\~ЦПК\~України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно частини 4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідност.223\~ЦПК\~України відсутні підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідача. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ./а.с.32/ 26 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Східноевропейська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір №КСНП- 51. Відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальникові кредит шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 100\~000 грн. на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язується згідно із цим договором повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом./а.с.93-96/ 26 липня 2013 року між Кредитною спілкою «Східноевропейська кредитна спілка» та [PERSON] укладено договір іпотеки. Дійсний договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору №КСНП- 51 від 26.07.2013 року. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . Зазначена квартира передається в іпотеку як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошей, переданих за кредитним договором, укладеного між сторонами цього договору в сумі на умовах строковості, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, з цільовим призначенням зі строком повернення не пізніше 26 липня 2016 року./а.с.97/ Крім того, встановлено, що 24 січня 2019 року між Кредитною спілкою «Східноевропейська кредитна спілка» та [PERSON] укладено договір відступлення права за договором іпотеки. Відповідно до умов якого первісний іпотекодержатель здійснює відступлення прав іпотекодержателя за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О.О. 26.07.2013 року за №1084, укладеним між первісним іпотекодержателем та [PERSON] .. Відступлення прав за вищевказаним іпотечним договором здійснюється у зв`язку з виконанням новим іпотекодержателем, як поручителем згідно договору поруки 17-02/14П-КСП -51Ю укладений у простій письмовій формі від 17.02.2014 року, зобов`язання забезпеченого порукою, а саме: кредитного договору №КСНП 51 від 26.07.2013, укладеного між первісним іпотекодержателем та іпотекодавцем. В силу закону права первісного іпотекодержателя переходять до поручителя./а.с.8/ У Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №38243725 з примусового виконання вимоги №ф423 виданої 17.05.2013 УПФУ в Ленінському районі про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Ленінському районі м. Харкова заборгованості у розмірі 5766,45 грн.. Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кайдашовою М.О. від 03.09.2014 у межах виконавчого провадження №38243725 накладено арешт на все майно [PERSON] в межах суми боргу, виконавчого збору та виплат на проведення виконавчих дій./а.с.10/ Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт\~майна (коштів)\~боржника застосовується\~для забезпечення\~реального виконання\~рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Судом встановлено, що арешт було накладено у межах виконавчого провадження №38243725 з примусового виконання вимоги №ф423 виданої 17.05.2013 УПФУ в Ленінському районі про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Ленінському районі м. Харкова заборгованості у розмірі 5766,45 грн., відомостей про виконання виконавчого документа відсутні, а тому вимоги виконавчого документа залишаються невиконаними. Крім того, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Кредитної спілки «Східноєвропейська кредитна спілка», [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та витребування майна, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано недійсним договір купівлі продажу квартири за адресою [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 19.03.2015 року та зареєстрований за №297 недійним. Витребувано квартиру, розташовану за [ADDRESS] від добросовісних набувачів [PERSON] та [PERSON] . Поставново. Верховного Суду від 22 грудня 2018 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року залишено без змін. Враховуючи вищевикладені обставини, у задоволенні позовних вимог про знаття арешту з нерухомого майна необхідно відмовити. Вирішуючи зустрічну позову заяву про припинення дії договору відступлення, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно\~статті 1 Закону України «Про кредитні спілки»\~кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки»\~визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а п. 11 ч. 1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом не передбачені. Враховуючи, що спірні зобов`язання між [PERSON] та Кредитною Спілкою «Східноєвропейська кредитна спілка» випливають з кредитного договору, укладеного з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і відповідно до\~статті 515 ЦК України\~заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається і відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини\~другої\~статті 215\~ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно частини\~третьої\~статті 215 ЦК України,якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, нікчемний правочин не потребує визначення його недійсним судом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що правочин відступлення права вимоги за договором іпотеки в силу ст.\~204,\~215 ЦК України\~є нікчемним в силу Закону та не підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Згідно\~ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 4, 5\~Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, судам, відповідно до\~статті 215 ЦК\~необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст.\~219, ч. 1 ст.\~220, ч. 1 ст.\~224 ЦК\~тощо), та оспорюванні якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст.\~222, ч. 2 ст.\~223, ч. 1 ст.\~225 ЦК України\~тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У зв`язку з викладеним, зустрічна позовна заява [PERSON] про припинення дії договору відступлення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved