Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Шевчук-Філімон Н. М., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та про поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви. Як підставу позову зазначено, що [PERSON] у 2018-2019 роках перебував у відносинах із [PERSON] , у яких у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] записані зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України, оскільки на момент народження дитини [PERSON] перебував в офіційному шлюбу із [PERSON] . Однак, через негаразди, які відбувались між подружжям, вони припинили спільне проживання. Впродовж двох років позивач мучив себе думками про те, що син відповідачки можливо є і його сином, тому і звернувся до останньої із проханням надати можливість побачитись із сином та надати інформацію про те, чи дійсно малолітній [PERSON] є їх спільною дитиною, на що [PERSON] відмовила у цьому. Враховуючи необхідність подальшого піклування за сином, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача, адвокат Шевчук-Філімон Н. І. не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, на задоволенні позову наполягали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи у судове засідання також не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника. Не заперечувала щодо заявлених вимог позивача. Згідно положень ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] . Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) матір`ю [PERSON] є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а. с. 15). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] 19.12.2013 уклав шлюб із [PERSON] , про що внесено відповідний актовий запис № 4 (а. с. 10). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Згідно з п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved