Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

26.12.2022 [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , який на даний час навчається на 1 курсі денного відділення Сумського національного аграрного університету на бюджетній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На думку позивачки відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 31.01.2023\~ухвалою Охтирського\~міськрайонного суду\~Сумської області\~відкрито провадження справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з наведених у ньому підстав. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні 18.04.2023 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та пояснив, що дійсно навчається на даний час у вищому учбовому закладі, є студентом 1 курсу денної форми навчання, навчається на бюджетній основі, при цьому отримує стипендію у розмірі 1000 грн., проживає разом із мамою у [ADDRESS] , але коли відвідує навчальний заклад, то проживає у гуртожитку, за який сплачує щомісяця близько 1000 грн, які йому дає мама. Також витрачає кошти на їжу, одяг, проїзд. Батько матеріальної допомоги не надає, до повноліття сплачував аліменти у розмірі 1000 грн.,однак у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги та вважає, що батько може таку допомогу надавати у визначеному позивакою розмірі. Відповідач у судовому засіданні 28.02.2023 позов не визнав, зазначив, що не має матеріальної змоги сплачувати аліменти на утримання сина, так як не працює, має незадовільний стан здоров`я, сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позивачкою не доведено наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, враховуючи, що відповідач не працює, побічних доходів не має, проживає з батьками похилого віку, крім того він сплачує аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, а його син [PERSON] отримує стипендію у розмірі 2000 грн, а розмір витрат, які він, начебто, несе у зв`язку з навчанням, не доведено позивачкою належними та допустимими доказами. Також представник позивачки вважав, що такий позов мав подавати сам [PERSON] , так як саме він навчається, договір на проживання у гуртожитку укладено також з ним та він вносить оплату за проживання у гуртожитку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Як встановлено судом відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно довідки № 2589 від 06.12.2022 [PERSON] , 2004 року народження у 2022 році вступив до сумського національного аграрного університету ІV ступеня акредитації і зараз навчається на 1 курсі денного відділення інженерно-технологічного факультету ОС «Бакалавр». Строк закінчення закладу освіти 30.06.2026 (а.с.6). 02.04.2019 позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з довідки № 1112 від 26.12.2022, виданої ПП «СІБ» [PERSON] , [INFO] в тому, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу. Положеннями статті 184СК України визначено, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача аліментів, однак оскільки положення цієї норми не застосовується до\~відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а відповідач не має постійного заробітку, колегія суддів визнає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина, може визначатися судом і у твердій грошовій суми у разі згоди платника аліментів. За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При цьому, СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен врахувати всі джерела, що утворюють дохід сторін, обов`язок обох батьків з надання відповідної допомоги та спроможність останніх її надавати. Таким чином, стягнення аліментів на утримання доньки або сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що повнолітній син позивачки та відповідача [PERSON] навчається у вищому учбовому закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим несе витрати, пов`язані з навчанням, при цьому позбавлений можливості працювати та заробляти кошти, а тому потребує матеріальної допомоги. Обґрунтовуючи розмір аліментів позивачка посилається на те, що несе витрати на проживання сина у гуртожитку, на дорогу до навчального закладу та додому, придбаває сину одяг та продукти харчування, крім того її син [PERSON] проходив платні навчання на водія. На підтвердження таких доводів позивачка надала договір № 840 на проживання в гуртожитку СНАУ, укладений 19.09.2022 між Сумським національним аграрним університетом в особі ректора [PERSON] та [PERSON] строком на 12 місяців до 31.08.2023 щодо надання у користування житла за адресою: [ADDRESS] . Плата за проживання становить 800 грн за місяць. А також квитанції про оплату проживання у гуртожитку, яку, зі слів [PERSON] , він здійснює за кошти, які дає йому мама (а.с. 37-43). Разом з тим суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо понесення нею витрат на навчання сина в автошколі, так як такі витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з навчанням останнього у вищому учбовому закладі. Доказів про понесення під час навчання інших витрат суду не надано. При цьому суд враховує та позивачкою не спростовується, що її син [PERSON] має самостійний дохід у вигляді стипендії у розмірі, з її слів, 1800 гривень, навчається на бюджетній основі. Таким чином судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , який проживає разом з матір`ю позивачкою по справі, навчається у вищому учбовому закладі і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Батьки вважаються такими, що можуть надавати матеріальну допомогу, якщо вони забезпечені більше прожиткового мінімуму, встановленого законом. Обґрунтовуючи свої заперечення проти визначеного позивачкою розміру аліментів відповідач посилається на низький рівень доходів, наявність іншої повнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти, що проживає з батьками похилого віку, а також на незадовільний стан здоров`я та потребу, у зв`язку з цим, коштів на лікування. \~ \~ \~ \~Судом досліджена також надана відповідачем на підтвердження стану здоров`я виписка з історії хвороби № 2824 за 25.05.2022 із зазначенням відповідного діагнозу (а.с.24). При цьому суд критично оцінює посилання відповідача на його скрутне матеріальне становища у зв`язку, зокрема, з тим, що він не працює, оскільки він є особою працездатного віку, протипоказань до роботи не має, а тому не позбавлений можливості заробляти на життя та надавати матеріальну допомогу своїм дітям, протилежного перед судом не доведено. Не надано також доказів відповідачем про те, що він несе витрати на утримання своїх батьків та що він забезпечений менше прожиткового мінімуму, встановленого законом. Поряд з цим позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивачка жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу, а фактично зводяться до того, що стягнення з відповідача аліментів у визначеному нею розмірі не поставлять його у скрутне матеріальне становище. Разом з тим суд приймає до уваги ту обставину, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, тому не має можливості самостійно заробляти собі на життя. При цьому він отримує стипендію, на підтвердження розміру якої суду не надано відповідних доказів. Зі слів сторони позивача це 1800 грн, зі слів сторони відповідача - 2000 грн. У даному випадку суд виходить з розміру стипендії у 2000 грн, зважаючи на положення постанови КМУ України № 1047 від 28.12.2016, відповідно до якої встановлено, що мінімальний розмір стипендії у закладах вищої освіти не може бути меншим 2000 гривень. Згідно вимог\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не працює, отже має мінливий дохід, його сімейний стан, стан його здоров`я, що сплачує аліменти ще на одну повнолітню дитину. Суд приймає до уваги також і можливість надання утримання з боку матері [PERSON] . З огляду на викладене, з урахуванням часу звернення до суду при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на працездатну особу становив\~з 1 грудня - 2684 гривні, що розмір призначених аліментів має бути обґрунтованим, справедливим, необхідним та не більш як достатнім для розумного задоволення потреб повнолітнього сина сторін і не повинен призводити до його збагачення, та вважає за необхідне визначити до стягнення з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, що на переконання суду буде достатнім та не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо відсутності підстав у позивачки звертатися до суду з цим позовом замість повнолітнього [PERSON] , так як судом встановлено, що саме позивачка несе витрати по утриманню їх спільного з відповідачем сина, який зареєстрований та проживає з нею. Згідно вимог ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно ч.ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Враховуючи викладене,\~дослідивши обставини\~справи,\~перевіривши їх\~доказами,\~ вирішуючи\~позов у\~межах заявлених\~вимог,\~з урахуваннямпринципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого позивачкою розміру аліментів та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial