Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

07 квітня 2023\~року, позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] зареєстрований 14 травня 2001 року Терпіннівською сільською радою, Мелітопольського району, Запорізької області, за актовим записом №09. Сімейне життя з відповідачем не склалось, нічого вже не пов`язує, не ведуть спільного господарства. З відповідачем проживають окремо, через що, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Позивач вважає, що шлюб не може бути збережено та його збереження суперечило б його інтересам, у зв`язку з чим, він просить суд: позов задовольнити та розірвати шлюб між подружжям. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2023 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, але в позовних вимогах міститься вимога про проведення розгляду справи без його участі, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримує, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явилась, але від неї надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяву позивача, відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 14 травня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Терпіннівською сільською радою, Мелітопольського району, Запорізької області, за актовим записом №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що додане до матеріалів справи. Після укладення шлюбу прізвище « [PERSON] ». Вивчивши матеріали справи та, беручи до уваги, що сторони однією родиною не проживають, не ведуть спільного господарства, суд вважає, що родина сторін розпалася остаточно та збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра та повага один до одного. Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 51 Конституції України, частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя зазначено, що Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб між сторонами не може бути збережений, а факти, встановлені по справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та погіршує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Однак, позивачем заявлена вимога заявлена не була, отже у суду відсутні підстави для стягнення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved