Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , 05.07.2022 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом\~до відповідачів\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Запорізька товарна біржа «Капітал ВК», про визнання біржового договору купівлі-продажу майна дійсним, посилаючись нате, що 11 грудня 1997 року між батьком позивача [PERSON] з одного боку та відповідачами по справі з іншого, укладено письмовий договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у власність 13/50 часток житлового будинку [ADDRESS] . Договір в цей же день зареєстровано на Запорізькій товарній біржі «Капітал ВК» за № Н-1000 та у подальшому [PERSON] зареєстрував за собою право власності на придбане нерухоме майно в КП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за №9рN 2013. Нотаріально вищевказаний договір сторони не посвідчували з огляду на приписи ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції закону, чинній на момент укладення договору. Усі істотні умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, а саме продавці передали покупцю обумовлене нерухоме майно, покупець сплатив за нього грошові кошти, у визначеному сторонами договору розмірі та, після чого, фактично прийняв вищевказане майно. 05.10.1999 року місце проживання позивача, як члена сім`ї спадкодавця, зареєстровано за вищевказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.04.2021. Позивач, як спадкоємець померлого за законом, 22.07.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О., якою заведено спадкову справу № 68020495 від 22.07.2021 року, що підтверджується відповідним витягом із Спадкового реєстру. 20.06.2022 року приватним нотаріусом Карадаш Я.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №85/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з тим, що наданий договір купівлі продажу від 11.12.1997 року не відповідають вимогам законодавства. Позивач, як спадкоємець за законом, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частку вищевказаного будинку, а недодержання нотаріальної форми договору купівлі-продажу сторонами на момент його укладання, не можуть бути усунуті з об`єктивних причин, а саме смерті покупця майна (батька позивача), що обумовило необхідність звертається до суду для захисту своїх прав. Ухвалою Комунарського районного суду міст. Запоріжжя від 30.08.2022\~року відкрито провадження у справі, призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Відповідач [PERSON] скористався своїм правом та подав до суду письмовий відзив на позов, відповідно до якого викладені у позовній заяві обставини продажу 13/50 часток житлового будинку [ADDRESS] , який відбувся на підставі письмового договору купівлі-продажу від 11.12.1997 року, укладеного з одного боку ним [PERSON] від власного імені, а також в інтересах та від імені його родичів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а з іншого боку [PERSON] , повністю відповідають дійсності, у зв`язку з чим, позовні вимоги викладені у позові є цілком обґрунтованими, а тому проти його задоволення він не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися. Ухвалою Комунарського районного суду міст. Запоріжжя від 15.11.2022 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судові засідання відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та третя особа повторно не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду письмова заява в якій він не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Інші відповідачі у справі про причини неявки в судові засідання суд не повідомляли, своїми правами на надання відзиву на позов не скористалися, заяв про відкладення слухання справи чи її розгляд за їх відсутності, до суду не надали. Відповідно до вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281ЦПКУкраїни суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, відповідачів та третьої особи в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом на підставі належних доказів по справі встановлено, що 11 грудня 1997 року між [PERSON] , який є батьком позивача та який помер [INFO] (свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 27.04.2021) з одного боку та [PERSON] , який діяв в своїх інтересах та інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з іншого, укладено письмовий договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у власність 13/50 часток житлового будинку [ADDRESS] . Договір в цей же день зареєстровано на Запорізькій товарній біржі «Капітал ВК» за № Н-1000 та у подальшому за [PERSON] зареєстровано право власності на придбане нерухоме майно в КП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за №9рN 2013, що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «ЗМБТІ» від 16.12.1997 року. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Обов`язкове нотаріальне посвідчення Цивільним кодексом УРСР було передбачено лише для договорів купівлі-продажу житлових будинків, поняття «житловий будинок» і «квартира» у законодавстві розрізняються. Таким чином після укладення даного Договору його нотаріального посвідчення сторони не здійснювали. Відповідно до п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. У даному випадку біржова угода укладена у 1997 року, тому спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року (далі ЦК УРСР 1963 року). Згідно зі статтею 153 ЦК УРСР 1963 року договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частини першої ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частина перша статті 47 ЦК УРСР 1963 року вказує на те, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (частина друга статті 47 Цивільного кодексу УРСР 1963 року). Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.12.1997 слідує, що ця угода укладена на Запорізькій товарній біржі «Капітал ВК» відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції Закону, чинній на момент укладення договору. Згідно із ч.1 та ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 №1956-ХІІ, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а)якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б)якщо її учасниками є члени біржі; в)якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. За своїм змістом договір купівлі-продажу від 11.12.1997 року, відповідає вимогам переліченим у статті 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ. Зважаючи на приписи частини другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу», означена біржова угода не підлягала нотаріальному посвідченню, а згідно вимог статті 227 ЦК УРСР 1963 року, ця біржова угода підлягала реєстрації у відповідному органі за місцезнаходженням нерухомого майна. Зазначені вимоги законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин, сторонами договору були виконана та проведена реєстрація отриманої у власність нерухомості у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Крім того, зі змісту договору купівлі продажу від 11.12.1997 слідує, що його сторонами дотримано усіх суттєвих умов договору, а саме продавці передали майно у власність покупцеві, а покупець прийняв його і сплатив за нього обумовлену суму грошових коштів. Таким чином, правочин відповідав діючому на той час законодавству. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. З урахуванням вимог ч.2 ст.47 ЦК УСРСР 1963 року рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. За таких підстав, права позивача на спадкування майна підлягає захисту, шляхом визнання договору купівлі-продажу 13/50 часток житлового будинку [ADDRESS] від 11.12.1997 року, який посвідчений Запорізькою Товарною Біржою «Капітал ВК» за № Н-1000 - дійсним.

Outcome: approved