Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

М(Т)СБУ за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 14553,89 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.03.2020 року по пр-ту. Московський, 130/1 в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "Iveco", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої автомобіль Mazda, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою суду від 16.04.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 20.03.2020 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 20.03.2020 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda, д.н.з. [NUMBER] , склала 23421,36 грн. Загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 23553,89 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 22003,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1479050 від 29.05.2020 року, а також витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1550 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1106644 від 09.11.2021 року. На підставі п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Моторно (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до винної особи. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. Відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 9000 грн. Залишок заборгованості складає 14553,89 грн. Однак в подальшому ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23.11.2022 року відновлено територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.02.2023 року цивільну справу передано до Комінтернівського районного суду м. Харкова за підсудністю. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2023 року зазначена позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляд справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу місця проживання, та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 19.03.2020 року по пр-ту. Московський, 130/1 в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "Iveco", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , сталась дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується копією постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 року. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 20.03.2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що підтверджується копіями заяв [PERSON] від 20.03.2020 року. Відповідно до Звіту № SOS_-200401-196782 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного Регіональним партнером ТОВ "СОС Сервіс Україна" ФОП [PERSON] 18.05.2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля Mazda, д.н.з. [NUMBER] , становить 23421,36 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини). Відповідно до наказу МТСБУ від 28.05.2020 року № 5826 та платіжного доручення № 1479050 від 29.05.2020 року МТСБУ сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 22003,89 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1106644 від 09.11.2021 року МТСБУ сплачено ТОВ СОССервіс Україна послуги аваркома (експерта) по справі № 67023, згідно рах. № 3276 від 03.09.2021 р., д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 1550 грн. З матеріалів справи встановлено, що відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 9000 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу\~(далі -\~ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша\~статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої\~статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша\~статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія\~транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; 38.2.2. до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; 38.2.3. до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; 38.2.4. до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.2.5. до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. З огляду на викладене, чинним законодавством визначено, серед іншого, право МТСБУ подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому за правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати та витрати понесені за послуги аварійного комісара на загальну суму 14553,89 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved