Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 30.01.2019 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На даний час сторони проживають окремо. Малолітні доньки проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Добровільно допомоги на утримання доньок відповідач не надає, а позивач, здійснюючи догляд за малолітніми дітьми, позбавлена можливості працювати та отримувати інший дохід, крім незначних соціальних виплат. Оскільки відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання малолітніх доньок та на утримання позивача, хоча є молодою та працездатною особою, [PERSON] посилаючись на приписи Сімейного кодексу України, просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною -донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а також аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітної плати відповідача та всіх його доходів до досягнення старшою донькою повноліття. Ухвалою від 02.03.2023 за позовною заявою відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. 12.04.2023 розгляд справи перенесено на 01.05.2023 через неявку відповідача. 01.05.2023 судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяву про розгляду справи без їх участі. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю з підстав, наведених у позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 30.01.2019, актовий запис №01, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 07.07.2020 Гощанським районним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Сторони є батьками малолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , видане 03.12.2018 Бочаницькою сільською радою Гощанського району Рівненської області та серії [NUMBER] , видане 24.11.2020 виконавчим комітетом Майківської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що на даний час вона не досягла трирічного віку. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №423 від 24.11.2020, що позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про доходи особи, яка звертається за отриманням соціальних послуг, виданої [PERSON] , її дохід складає допомога при народженні дитини і сума цього доходу за період з 01.08.2022 року по 31.01.2023 року складає 5160 грн. Згідно довідки, виданої Гощанською селищної радою за №46 від 23.02.2023 року малолітні доньки сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Крім цього разом з позивачем проживає та перебуває на її утриманні неповнолітній син [PERSON] , 2014 року народження. Позивач зазначає, що з відповідачем вони проживають окремо. Матеріальної допомоги на її утримання та утримання малолітніх доньок чоловік не надає, а її дохід не забезпечує всіх потреб дітей. За змістом ст.51 Конституції України дитинство є об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких письмових договорів про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітніх дітей, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивача та відповідача. Враховуючи викладене, а також вікову категорію дітей та звичайні їхні потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання неповнолітніх дітей від одного з батьків. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів був поданий 24.02.2023 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку, суд зазначає наступне. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання, зокрема, у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Згідно вимог ч. 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи потреби дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, працездатного віку відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі визначеному позивачем - по 2000 гривень щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з аліменти підлягають стягненню з відповідача з 24.02.2023 року. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved