Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

09 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №365056 від 16.09.2020 року у розмірі 27879,06 грн., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання 11.04.2023 представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» надав відповідь на відзив у якій вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. \~ \~ \~ \~У судове засіданні відповідач не прибула подала заяву про розгляд справи без її участі, а також подала відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №365056 відповідно до якого, Кредитодавець надав Позичальнику кредит в сумі 25000,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю суму кредиту в строк до 16.09.2021 р. та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 Договору кредиту. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2 1, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 365056 від 16.09.2020 р., що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача, а ТОВ «Слон кредит» втратив такі права. Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором. Відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 18.01.2023 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 27 879,06 грн., із яких: нараховані 3% річних - 121,44 грн.; втрати від інфляції - 327,90 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20 494,23 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 6935,49 грн. Відповідно до п.1.4 Договору №365056 про надання споживчого кредиту, строк кредиту становить 365 днів, з кінцевим терміном повернення 16.09.2021 року включно. Відповідно до п.1.5 процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом 25% в день, всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 126,85% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 37827,73 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до ст.ст. 257, 261 Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності становить три роки. Його перебіг починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Відповідно до п.1 ч.2. ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Договору, наданий [PERSON] кредит є споживчим. Пунктом 7 ч. 13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у спорах споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ч.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, а частиною 2 статті 207 цього Кодексу передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно із ст. 257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як зазначено в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, враховуючи положення п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку з цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення та заставлене майно тощо), положення вищезазначеної статті застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Суд вважає, що за обставин, викладених вище, мають бути застосовані наслідки спливу позовної давності, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати слід залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed