Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2018 року по 01 липня 2019 року у сумі 2 367 гривень 85 копійок. Посилається на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] належала відповідачу на праві приватної власності з 16.05.2005 по 26.06.2019. Між ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» і відповідачем існували відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, відповідно до яких підприємство надає житлово-комунальні послуги, а відповідач, як споживач, зобов`язаний був вносити плату за надані послуги. Відповідач плату своєчасно не вносив, у зв`язку з чим утворився борг. Починаючи з 01 липня 2018 року по 01 липня 2019 року сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги складає 1 555,44 грн., інфляційні нарахування - 661,33 грн., три проценти річних - 151,11 грн. Зазначена заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 03.06.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації. На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, який направлявся відповідачу. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Обслуговування та експлуатацію будинку [ADDRESS] здійснює ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» на підставі відповідних договорів з виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Пунктом 3 ч. 1 ст. 22 цього закону визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. 27 жовтня 2005 року між АЕК «Київенерго» та ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» було укладено договір № 1541455 на постачання теплової енергії у гарячій воді. 28 вересня 2018 року між КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» та ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» було укладено договір № 1541457 на постачання теплової енергії у гарячій воді. 18 серпня 2005 року між ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» був укладений договір № 05890/4-09 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі. З позову вбачається, що тарифи на комунальні послуги у м. Києві у різний період затверджувалися розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради і постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Судом встановлено, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] , з 16.05.2005 по 26.06.2019 був [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.06.2005 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.02.2021. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, за період з 01 липня 2018 року по 01 липня 2019 року у сумі 2 367,85 грн., що складається з: - заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, комунальних послуг у розмірі 1 555,41 грн; - інфляційних нарахувань в сумі 661,33 грн; - три проценти річних в розмірі 151,11 грн. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існували фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Позивачем було вчинено дії на користь відповідача - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачем таких послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надавалися комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат та три проценти річних. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат у розмірі 661,33 грн. та 3 % річних у розмірі 151,11 грн. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 367,85 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 574, 08 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю фізичної чи юридичної особи, а повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». В обгрунтування понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду копію договору від 03 грудня 2018 року укладеного між ОСББ «ІНКОМСЕРВІС» та ТОВ «Київський центр права» про надання правничих послуг № 20, за умовами якого товариство зобов`язується на щомісячній основі надавати пакет правничих, представницьких, консультаційних послуг, що у сукупності за домовленістю сторін мають назву «Особистий юрист». Крім того, надано розрахунок витрат на правничу допомогу, платіжне доручення № 611 від 02 березня 2019 року за послуги згідно рахунку № ОУ-266 від 14.05. 2021 року в сумі 3 574 грн. 08 коп. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів надання професійної правничої допомоги особою, яка є фахівцем в галузі права, адвокатом. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмір 3 574, 08 грн. задоволенню не підлягає.

Outcome: approved