Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У лютому 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги заяви мотивовані тим, що 16 грудня 1976 року відносно нього була заповнена трудова книжка російською мовою, де його прізвище « [PERSON] » виправлено та написано як « [PERSON] ». Просив суд встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки така різниця в написанні прізвища створює йому перешкоди для підтвердження трудового стажу для нарахування пенсії. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2023 року справу передано для розгляду головуючому судді Митрофановій А.О. Ухвалою від 23 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомлення, наявним в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи суду не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 195 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, затверджено Положення Кабінету Міністрів України від 4 червня 1994 року № 353 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження», у якому затверджено зразок бланка паспорта громадянина України. Паспорт громадянина України - документ, що підтверджує особу і громадянство України його власника. Видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що, у разі, коли в трудовій книжці містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У пункті 26 Порядку передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними. Так судом встановлено, що відповідно копії паспорта громадянина України [PERSON] , виданого 24 грудня 1996 року, копія якого долучена до матеріалів заяви, заявник - [PERSON] , народилвся [INFO] , в м. Києві. 09 листопада 1977 року Ленінградським районним воєнним комісаріатом м. Києва було видано воєнний білет серії [NUMBER] де прізвище, ім`я та по-батькові заявника російською вказано « [PERSON] », [INFO] . 16 грудня 1976 року на заявника була заповнена трудова книжка серії [NUMBER] , де анкетні дані були заповнені російською мовою та містять виправлення прізвища, а саме: « [PERSON] , [INFO] » Листом заінтересована особа повідомила [PERSON] , що йому не може бути призначена пенсія, оскільки в наданих ним на підтвердження трудового стажу документах титульній сторінці трудової книжки серії [NUMBER] містяться не завірені належним чином виправлення прізвища, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 15 листопада 2022 року № 056/90-d прізвище « [PERSON] » - українського походження. Його нормативна орфографія пов`язана з написанням вихідного особового імені - [PERSON] . З урахуванням стандартів міжмовного (українсько-російського) перетворення російською мовою це прізвище відтворюється як [PERSON] у трудовій книжці, наданій для експертизи, відображає характерне орфографічне відхилення, яке виникає при відтворенні російською мовою українських онімів з апострофом і є регулярною девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Отже, український запис прізвища [PERSON] (паспорт громадянина України, диплом Республіканського заочного автотранспортного технікуму) та російський запис [PERSON] виправлений на [PERSON] у трудовій книжці є ідентичними. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. При цьому, суд враховує, що заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою 16 грудня 1976 року. В даному випадку рішення суду не замінює собою документ, який виданий роботодавцем, а лише підтверджує належність такого документу фізичній особі, що у подальшому надасть заявнику можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать йому відповідно до положень статті 46 Конституції України. На підставі викладеного,

Outcome: approved