Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

27.12. 2022 на адресу суду надійшла вказана позовна заява, ознайомившись з якою суддя встановила, що позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Ухвалою від 03.01.2023 позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 10.01.2023 на усунення недоліків представниця позивача надала позовну заяву у новій редакції. 16.01.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання на 10.02.2023. Під час підготовчого судового засідання з`ясувалося, що спосіб захисту своїх інтересів обраний позивачем при зверненні до суду та виклад обставин не відповідає наявним у справі письмовим доказам, позов залишено без руху та надано можливість усунути встановлені недоліки. 21.02.2023 на адресу суду надійшла заява представниці позивача про зміну предмета позову, ознайомившись з якою встановлено, що у такий спосіб представниця позивача усуває недоліки позовної заяви встановлені судом у підготовчому судовому засіданні. Так, представниця позивача, посилаючись на положення ст. 49 ЦПК України просила суд: визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,2700 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 27.02.2023 суд прийняв заяву про зміну предмета позову та продовжив судовий розгляд справи з урахуванням зміни предмета позову, призначив підготовче судове засідання у справі на 27.03.2023 о 09:00. 27.03.2023 в підготовче судове засідання позивач, його представниця та представник відповідача не з`явилися. На адресу суду надійшли заяви, якими просили суд підготовче судове засідання провести за їх відсутності ( а.с. 60, 63). Суд закрив підготовче позовне провадження та призначив судовий розгляд справи на 27.04.2023 о 08:30. В судовий розгляд позивач та його представниця не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Просили розгляд справи провести за їх відсутності , позовні вимоги задовольнити ( а.с. 60). Відповідач Володарська селищна рада Білоцерківського району Київської області у підготовче судове засідання свого представника не направив, належним чином повідомлений про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Одночасно повідомляють, що проти позову не заперечують ( а.с. 67). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції представників позивача та відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи , спадкову справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с. 36). За свого життя 11.12.2007 вона вчинила відповідне розпорядження та заповідала своєму сину [PERSON] земельну ділянку площею 3,27 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 234978 від 27.03.2001, що зареєстрований в Косівській сільській раді Володарського району Київської області в Книзі реєстрації актів на право приватної власності на землю ( а.с.37) та який було втрачено, про що в газеті «Голос Володарщини» від 30.10.2020 було зроблено відповідне оголошення ( а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкралася спадщина за заповітом До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 3,2700 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221683200:04:002:0026. Належність земельної ділянки спадкодавиці стверджена витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с.11-12). Позивач має право на спадкування після [PERSON] , оскільки він визначений у заповіті ( а.с. 37). [PERSON] є сином спадкодавиці, що вбачається з його свідоцтва про народження ( а.с.9). Земельну ділянку позивачу не вдалося належним чином оформити у нотаріуса, оскільки у нього відсутній державний акт на право власності на землю ( а.с. 14). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст. 81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, звернувся в установлений строк до нотаріуса. Інших спадкоємців за законом та за заповітом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Відсутність у позивача правовстановлюючих документів є перешкодою для оформлення спадкових прав нотаріусом. Визнання відповідачем Володарською селищною радою Білоцерківського району Київської області позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved