Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що сторони\~перебувають в\~шлюбі з\~ [INFO] ,\~в якому\~народилася донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка знаходиться\~на повному\~утриманні позивачки.\~Шлюбні відносини\~погіршилися,\~сторони проживають\~окремо,\~подружніх стосунків\~не підтримують,\~офіційно зареєстрований\~шлюб носить\~формальний характер.\~Позивачка вказує,\~що дитина\~проживає разом\~з нею\~та перебуває\~на її\~повному утриманні.\~З моменту\~припинення шлюбних\~відносин відповідач\~систематично ухиляється\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~хоча є\~фізично здоровим\~та платіжоспроможним,\~оскільки займається\~підприємництвом у\~сфері торгівлі\~побутовою технікою\~та велосипедами, інших аліментних платежів не сплачує, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Посилаючись на те, що коштів позивача критично не вистачає на належне утримання доньки, позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити та стягувати на її користь на утримання неповнолітньої доньки з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 20\~000,00 грн, щомісячно. Ухвалою Золотоніського\~міськрайонного суду\~Черкаської області\~від 14.09.2022\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~з викликом\~(повідомлення)\~сторін у\~справі за\~даним позовом. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача адвокат Побиванець Ю.В. 29.11.2022 надав до суду відзив, згідно з яким також просив поновити строк для подачі відзиву, оскільки він ознайомився з матеріалами справи 26.10.2022, а у зв`язку з воєнним станом та через масовані ракетні удари в м. Золотоноша були введені погодинні графіки відключення світла, що унеможливило вчасно підготувати відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково, оскільки заявлена сума позивачки є надмірно високою, що не відповідає матеріальному становищу відповідача, та останній згоден платити аліменти на утримання доньки в сумі 2\~744 грн, щомісячно. 06 грудня 2022 року представник позивачки адвокат Чирва О.В. надала відповідь на відзив, в якій вказала, що в кожному конкретному випадку, сторона повинна довести, що саме ці обставини є обставинами непереборної сили, що об`єктивно унеможливлювали складання відповідачем та його представником відзиву на позовну заяву, що не було підтверджено, та зазначила, що під час спільного життя позивачки з відповідачем їх сім`я майже ні в чому собі не відмовляла, оскільки дохід спільного бізнесу подружжя складав за вирахуванням податків та зборів близько 200\~000 грн на місяць, тому просила відмовити відповідачу та його представнику адвокату Побиванцю Ю.В. в клопотанні про поновлення строку на подачу відзиву, та задовольнити позов в повному розмірі. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 14.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про відмову у поновленні строку на подачу відзиву, поновлено стороні відповідача строк на подання відзиву та прийнято відзив до розгляду. 10 березня 2023 року представником відповідача адвокатом Прядкою В.М. подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких для встановлення реальної суми аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, необхідно врахувати матеріальний стан та рівень доходів не тільки того з подружжя, хто зобов`язаний сплачувати аліменти, а і матеріальний стан та рівень доходів стягувача таких аліментів. У вказаних поясненнях від 10.03.2023 зазначено, що відповідач з урахуванням рівня своїх доходів, згоден на розмір аліментів на утримання своєї доньки у розмірі, що не перевищує 4\~000,00 грн, що місячно. У судовому засіданні 10.05.2023 позивачка та її представник адвокат Чирва О.В. на задоволенні позову наполягали повністю з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача\~адвокат Возний Б.В.\~у судовому\~засіданні 10.05.2023\~під час\~судового розгляду\~справи позовні\~вимоги визнав\~в частині\~стягнення \~з відповідача\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини \~в сумі\~4\~000,00\~грн.\~Однак перед\~виходом головуючого\~судді до\~нарадчої кімнати\~зазначив,\~що [PERSON] \~офіційно працевлаштувався,\~розмір заробітної\~плати відповідача\~становить близько\~6\~000,00\~грн,\~щомісячно,\~тому відповідач\~згідний сплачувати\~аліменти в\~сумі 2\~000,00\~грн.\~Також представник\~відповідача адвокат Возний Б.В. перед виходом головуючого судді до нарадчої кімнати вказав, що відповідач свою підприємницьку діяльність не припиняв, однак рівень його доходів від такої діяльності значно зменшився. Заслухавши пояснення\~позивачки та\~представників сторін,дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що 12.12.2012 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб виданого Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 197. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Станом на день вирішення даної справи по суті шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду. Від спільного\~шлюбу сторони\~мають малолітню\~дитину [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07.08.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Згідно з наявною в матеріалах справи Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 11271867802 від 16.02.2021 [PERSON] зареєстрований 12.02.2021 як фізична особа підприємець та 12.02.2021 взятий на облік Золотоніським управлінням Золотоніської ДПІ Головного управління ДПС у Черкаській області як платник єдиного внеску. Відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку ГУ ДПС у Черкаській області № 512/АП/23-00-66-012 від 26.02.2021 [PERSON] з 01.03.2021 є платником 2 групи єдиного податку. Доказів припинення [PERSON] своєї підприємницької діяльності станом на день вирішення даного спору судом, сторони суду не назвали та не надали. Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік загальна сума доходу [PERSON] за звітний (податковий) період становить 76 692,45 грн. Відповідно до Додатку 1 до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік [PERSON] Відомостей про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску загальна сума самостійно визначеної суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини у період з березня по грудень 2021 року становить 60\~500,00 грн. Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2022 рік загальна сума доходу [PERSON] за звітний (податковий) період становить 50 734,42 грн. Відповідно до Договору оперативної оренди об`єкта нерухомості № 10/юр від 01.03.2021 фізична особа підприємець [PERSON] є орендарем нежитлового приміщення магазину № [NUMBER] «Промтовари», загальною площею 69 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 5.1 вказаного Договору орендна плата за користування одним квадратним метром об`єкта оренди становить 72,46 грн за місяць у т. ч. ПДВ. Загальний розмір орендної плати за місяць користування об`єктом оренди становить 5000,00 грн, у т. ч. ПДВ. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.03.2023 номер інформаційної довідки 323421180, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 7110400000:09:004:0139, площею 0,0431 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка кадастровий номер 7110400000:09:004:0134, площею 0,0729 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . Також з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи з 19.01.2012, безтерміново. Доказів того, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні відповідача сторони суду не назвали та не надали. Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.03.2023 обіг коштів за період з 01.09.2022 по 28.02.2023 за рахунками [PERSON] у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по дебетовому обігу становить усього 23\~683, 44 грн, по кредитовому обігу становить усього 23 188,00 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з\~ч.\~1\~ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~самого платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина,\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів,\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 3 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, положеннями статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України). Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства. З системного аналізу положень статтей 182 та 184 СК України вбачається, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України. При вирішенні спору, суд також враховує, що станом на день вирішення даної справи у суді сторони у справі є розлученими і інших сімей не утворили, сторони є батьками однієї малолітньої доньки, яка проживає з позивачкою. Судом також встановлено, що відповідач є фізичною особою підприємцем, отже, отримує доходи. Однак відповідач має нестабільний мінливий дохід, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Доказів, які б підтверджували те, що відповідач несе додаткові витрати на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , чи інших осіб, суду не надано. При визначенні зазначеного розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Спільна донька сторін у справі проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини. Серед іншого суд враховує стан здоров`я позивачки, матеріальне становище дитини та платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізував здобуті докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави відповідно до ч.2 ст.184 СК України для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн, починаючи з 07.09.2022, оскільки такий розмір аліментів згідно з відомостями про доходи відповідача, на переконання суду, [PERSON] взмозі сплачувати наразі, і такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У той же час, суд вважає необґрунтованим та недоведеними з боку позивачки розмір аліментів у сумі 20\~000,00 грн, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу відповідних їх прав та обов`язків. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України принципі рівності чоловіка та жінки. Відтак, визначаючи до стягнення з батька на дитину аліменти у розмірі 20\~000,00 гривень, позивачка повинна мати готовність та довести свою можливість виділяти на забезпечення дитини таку ж суму щомісячно 20\~000,00 гривень. Однак, доказів того, що розмір доходу позивачки є достатнім для понесення витрат на утримання спільної дитини в сумі 20\~000,00 грн щомісячно, сторона позивачки суду не назвала та не надала. Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість покладення на позивачку тягаря по утриманню дитини у рівному із відповідачем розмірі у разі стягнення з останнього аліментів у заявленій позивачкою сумі в розмірі 20\~000,00 гривень щомісячно. Згідно з ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи надані сторонами докази на підтвердження розміру їх витрат на дитину, з метою забезпечення всебічного гармонійного морального, розумового й фізичного виховання дитини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів у сумі 4\~000,00 гривень щомісячно є достатнім та справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи. Разом з тим, виходячи з вимог ч.1 ст.182 СК України, суд, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду, в розмірі, вдвічі більшому, ніж визнав представник відповідача перед виходом головуючого судді до нарадчої кімнати, оскільки, на переконання суду, матеріали справи свідчать про наявність коштів у відповідача, необхідних для сплати аліментів у більшому розмірі, ніж визнаються самим відповідачем. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial