Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/1060/82/0134428 від 07 березня 2017 року в розмірі 104694,21 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 березня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір № 014/1060/82/0134428 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у сумі 27451,20 грн. строком на 72 місяці. Відповідно до п. 11.1. договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього договору зобов`язань. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору, що підтверджується випискою по рахунку, що є рахунком для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, а також рахунку для обліку заборгованості. 28 лютого 2019 року між АТ ««Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/71, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ ««Райффайзен Банк Аваль», включно і до відповідача за кредитним договором № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017року. Оскільки відповідач [PERSON] всупереч умов кредитного договору тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, тому ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до суду з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та штрафів у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2019 року заборгованість відповідача становила 104694,21 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 27262,27 грн., заборгованості за відсотками 19729,06 грн., заборгованості по пені 57702,88 грн. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року у загальному розмірі 104694,21 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою від 28 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання. 13 квітня 2023 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Куцоконь В.В. подано до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого відповідач позовні вимоги визнає частково, зокрема, відповідач визнає, що 07 березня 2017 року отримала кредит в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 27451,20 грн. на 72 місяці під 39,9% річних та зобов`язувалась його сплачувати щомісячно в сумі 1008,44 грн., однак через скрутний матеріальний стан на погашення кредиту та відсотків плату внесла лише один раз 07 травня 2017 року в розмірі 1008,44 грн. та більше платежів не здійснювала. Представник відповідача вказує, що поданий позивачем розрахунок заборгованості є не вірним, оскільки в нього включена вся заборгованість за кредитом, а не та, яка існувала на час підписання договору відступлення прав вимоги. Станом на час підписання договору відступлення прав вимоги 28 лютого 2019 року відповідач мала зобов`язання перед банком по сплаті щомісячних платежів в сумі 1008,44 грн. за 21 місяць, що становить 21177,24 грн. Щодо розміру пені, яка заявлена, то вона є надмірно високою, що не узгоджується з приписами ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», а положення договору про застосування строку позовної давності у 70 років є несправедливими. Представником позивача 24.02.2023 подано відповідь на відзив, згідно вказано, що у разі відступлення прав вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки кредитора за договором, що випливають з розділу 1 договору, в повному обсязі, у тому числі право вимоги повернення кредиту, процентів за користування ним та пені. Розрахунок заборгованості за кредитним договором складений представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» і містить всю заборгованість відповідача, яка існувала на дату відступлення прав вимоги, тому просить задовольнити вимоги товариства в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, представником до суду подано клопотання, згідно якого, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, а також просить розглянути справу без участі представника, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача адвокат Куцоконь В.В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, підтримав позицію, попередньо викладену у відзиву про те, що відповідач визнає позовні вимоги в частині простроченої заборгованості за тілом кредиту та за відсотками станом на дату відступлення прав вимоги 28.09.2019 року в сумі 2940,75 грн. та 19729,06 грн. Щодо розміру суми пені, то вважає, що вона є завищеною та розмір пені 1% за кожен день прострочення є завищеним та несправедливим, тому підтримує позицію щодо можливості її зменшення на підставі ч.3 ст.551 ЦКУ. Одночасно заявив про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки, який у даному випадку становить 1 рік та сплив щодо вимог про стягнення пені. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасника справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Страхова компанія «УНІКА життя» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0263/82/0134428, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит у сумі 27451,20 грн., з яких 24750,00 грн. на споживчі цілі, 2701,20 грн. на сплату страхового платежу на користь Страховика, строком на 72 місяці з дати надання кредиту, тобто до 07 березня 2023 року за фіксованою процентною ставкою 39,9 % річних. Позичальник зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтентними платежами у валюті кредиту кожного місяця в дату, визначену п.1.1.4 договору згідно графіка погашення, наведеним у додатку № 1 до даного договору. Зазначений кредитний договір був підписаний [PERSON] разом з заявою-анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою» та умовами кредитування, що свідчить про те, що позичальник погодилася на умови надання кредиту, викладених у зазначених документах. Виплата АТ «Райффайзен Банк» кредитних коштів [PERSON] підтверджується випискою по рахунку (рахунок/IBAN № [NUMBER] ) за період з 07 березня 2017 року по 28 лютого 2019 року, з якої слідує, що 07 березня 2017 року [PERSON] видано кредит у сумі 27451,20 грн. Відповідно до п.1.1.4 договору проценти за користування кредитом сплачуються позичальником кредитору у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються, виходячи з процентної ставки. Згідно графіка погашення кредиту, (додаток № 1 до договору до кредитного договору №014/1060/82/0134428), підписаного позичальником [PERSON] , слідує, що щомісячне погашення кредиту в сумі 1008,44 грн. здійснюється протягом 72 місяців платежами кожного 07 числа місяця, в які входять сума тіла кредиту та відсотки, останній щомісячний платіж 06.03.2023 року. Згідно п.10.3 договору за прострочення виконання будь-яких за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов`язання включно. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року станом на 28 лютого 2019 року становить 104694,21 грн. та складається із заборгованості за кредитом 27262,27 грн., в тому числі прострочена заборгованість 2940,75 грн., заборгованості за відсотками 19729,06 грн., в тому числі прострочена заборгованість 19103,22 грн., розрахована пеня 57702,88 грн. Відповідно до пункту 8.1 кредитного договору № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року сторонами погоджено право кредитора без згоди позичальника відступити свої права вимоги за договором будь якій іншій особі. 28 лютого 2019 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/71. Згідно договору відступлення права вимоги № 114/71 від 28 лютого 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новому кредиторові) за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.2.2 даного договору відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п.3.2 Договору, та з моменту підписання сторонами реєстру боржників. П.3.2 договору відступлення права вимоги передбачено, що новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора протягом двох робочих днів з моменту укладення цього договору. З платіжного доручення № 13656 від 28 лютого 2019 року слідує, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплатило на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 1256035,56 грн. згідно договору відступлення прав вимоги № 114/71 від 28 лютого 2019 року. За вищевказаним договором, Портфель заборгованості це сукупність усіх належних первісному кредитору прав вимоги до боржників за кредитними договорами, що відступають новому кредитору за цим договором і будуть вказаними у реєстрі боржників. Згідно витягу із Реєстру боржників №114/71 від 28 лютого 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло прав вимоги за кредитним договором № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року, боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості складає 117853,40 грн., сума заборгованості за кредитом 27262,27 грн., сума заборгованості за відсотками 19729,06 грн., пеня 70862,07 грн. 28.02.2019 [PERSON] направлено повідомлення вимогу, в якій зазначено про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що передбачено п.2.7 Договору відступлення права вимоги. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов зазначеного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на її адресу було направлено досудову вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором № 014/1060/82/0134428 від 06 жовтня 2022 року, надавши можливість відповідачу добровільно сплатити заборгованість протягом 7 днів, однак заборгованість погашено не було. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, у відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором в установлений строк не виконала ні первісному, ні новому кредитору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року станом на 28 лютого 2019 року становить 104694,21 грн. та складається із заборгованості за кредитом 27262,27 грн., в тому числі прострочена заборгованість 2940,75 грн., заборгованості за відсотками 19729,06 грн., в тому числі прострочена заборгованість 19103,22 грн., розрахована пеня 57702,88 грн. Також на підтвердження розміру заборгованості за кредитом позивачем надано виписку по рахунку [PERSON] № [NUMBER] за здійсненими операціями за період 07.03.2017 28.02.2019, з якого вбачається факт виплати кредиту в сумі 27451,20 грн., відображені усі здійснені операції (платежі) за вказаний період, визначена сума заборгованості станом на 28.02.2019 року 46991,33 грн., що становить суму заборгованості за кредитом 27262,27 грн. та заборгованості за відсотками 19729,06 грн. Заперечуючи проти позову в частині невірного розрахунку заборгованості за кредитом, представник відповідача не надав жодних доказів на спростування розрахунку заборгованості. Доводи представника відповідача у судовому засіданні проте, що первісний кредитор мав право відступити лише прострочену заборгованість за кредитним договором станом на 28.02.2019 року, тому розмір заборгованості є невірним суперечать вимогам ч.2 ст.1050 ЦК України, якою передбачено право позикодавця в разі прострочення повернення чергової частини, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, зобов`язання за вказаним кредитним договором в установлений строк не виконала ні первісному, ні новому кредитору, сума заборгованості визначенана підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовано, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Отже,\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-Капітал»\~підлягаєстягненню заборгованість за кредитним договором № 014/1060/82/0134428 від 07 березня 2017 року, яка утворилась станом на 28.02.2019 року та складає: заборгованість за тілом кредиту 27262,27 грн. та заборгованість за відсотками 19729,06 грн. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» пені за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання в сумі 57102,88 грн., то в цій частині позову суд приходить на наступного висновку. У судовому засіданні представник відповідача усно заявив про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені, який обмежується строком в 1 рік та сплив. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Разом з тим, ст.259\~ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ст. 207 ЦК України). Так, як вбачається з договору № 014/0263/82/0134428 від 07 березня 2017 року, укладеного між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] , сторони погодили домовились, що до всіх правовідносин пов`язаних з укладанням та виконанням кредитного договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років. (п.10.6. кредитного договору), договір підписаний [PERSON] . Таким чином, за встановлених обставин, враховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 24 лютого 2016 року у справі 6-1824цс15, заява представника відповідача щодо пропуску позивачем спеціальних строків позовної давності є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Водночас, при визначенні розміру пені, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~можнавважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Великої Палати в постанові від 12.12.2018 року у справі № 703/1181/16-ц. Як вказала ВП ВС в постанові від 18.14.2023 року у справі № 199/3152/20, для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Враховуючи, що розмір пені визначено в розмірі 57102,88 грн., що в два рази перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, яка становить 27262,27 грн., відтак, є таким, що не відповідає завданням цивільного судочинства, порушує принцип рівності сторін договору та суперечить засадам справедливості та розумності, беручи до уваги матеріальний стан відповідача [PERSON] , яка отримує мінімальний дохід, має на утриманні малолітнього сина, 2011 року народження, якого виховує одна, про що надано докази, та виходячи із основних засад і завдань судочинства, якими є законність та справедливість, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, та можливість зменшення розміру пені до 8000 гривень. Із врахуванням\~вищенаведене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~частково та\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути заборгованість\~за кредитним договором №014/1060/82/0134428 від 07 березня 2017 року в розмірі у розмірі 54991,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 27262,27 грн., заборгованість за відсотками 19729,06 грн., пеня 8000 грн., відмовивши у задоволенні решти вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1409,64 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 52,52 %).

Outcome: partial