Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , розташованого по [ADDRESS] , та визнання за нею права власності на будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2021 року уклала з відповідачем договір купівлі-продажу вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, після чого сплатила відповідачу обумовлену суму грошових коштів за цей об`єкт нерухомого майна, які [PERSON] прийняла та передала позивачу правовстановлюючі документи на них, ключі від будинку, звільнила його та забрала свої речі. Однак, після цього, відповідач виїхала з м. Кодима та почала ухилятись від нотаріального посвідчення правочину. Позивач [PERSON] зазначила, що сторони досягли згоди щодо всіх визначених спірним правочином істотних умов, але через ухилення відповідача вона не може нотаріально посвідчити укладений правочин, чим порушується її право на придбане житло. В зв`язку з цим просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилась та надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила проводити розгляд цивільної справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом,\~відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 280871168 від 23.10.2021 року відповідач [PERSON] являється власником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 61,1 кв.м., у тому числі житловою площею 27,6 кв.м, який зазначено в плані під літерою «А», Б - літня кухня, б погріб, В сарай, споруди, розташованого по [ADDRESS] . 23.10.2021 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 61,1 кв.м., у тому числі житловою площею 27,6 кв.м, який зазначено в плані під літерою «А», Б - літня кухня, б погріб, В сарай, споруди, розташованого по [ADDRESS] , який відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] домовились нотаріально посвідчити до 23.11.2021 року. Після цього,\~відповідач [PERSON] передала позивачеві [PERSON] правовстановлюючі документи на житловий будинок, які перебувають у позивача, та власноруч написала розписку про отримання від позивача коштів в сумі 5000 доларів США в рахунок оплати за обумовлений договором купівлі-продажу об`єкт нерухомого майна. Відповідно до\~ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна належного відповідачу [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 61,1 кв.м., у тому числі житловою площею 27,6 кв.м, який зазначено в плані під літерою «А», Б - літня кухня, б погріб, В сарай, споруди, розташованого по [ADDRESS] , за умовами якого вищевказаний об`єкт нерухомого майна перейшов у власність позивача, а відтак, відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~між сторонами внаслідок укладення цього правочину виникли цивільні права та обов`язки, притаманні купівлі-продажу нерухомого майна. \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст.208,\~209,\~210\~та\~657 ЦК України\~договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до досягнутої згоди, сторони зобов`язались протягом одного місяця з дня продажу нотаріально посвідчити укладений договір. Однак, отримавши грошові кошти за житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, відповідачка [PERSON] змінила місце свого проживання, виїхала за межі м. Кодима Подільського району Одеської області, до цього часу уникає зустрічей з позивачем, не являється до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного договору. Враховуючи, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо усіх істотних умов купівлі-продажу спірної нерухомості, що підтверджується укладеним ними договором купівлі-продажу від 23.10.2021 року, позивачем сплачено відповідачу обумовлену цим правочином вартість об`єкту нерухомого майна, що є предметом даного договору, а продавцем були передані позивачу правовстановлюючі документи на нього, суд приходить до висновку про те, що спірний договір купівлі-продажу є укладеним. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Верховний Суд України в постанові від 06.09.2017 року, прийнятій у справі №6-1288цс17, зазначив, що умовою застосування\~ч.2 ст.220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата іншою стороною (покупцем) можливості нотаріально посвідчити укладений правочин. Відповідно до\~ п.13 постанови пленуму Верховного Суду України\~ №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Отже, суд вважає можливим визнати в судовому порядку спірний договір купівлі-продажу будинку дійсним, оскільки законодавчо визначеною умовою такого визнання є втрата стороною правочину, а саме покупцем [PERSON] , можливості його нотаріального посвідчення, зокрема, і з причини ухилення від цього іншої сторони правочину продавця [PERSON] . Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року, прийнятій у справі №665/2266/16-ц. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved