Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У жовтні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на транспортний засіб, згідно якою позивач просить суд: 1. визнати [PERSON] добросовісним набувачем транспортного засобу марки HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 8041, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] , тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК-В. 2. Визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки HONDA, модель CIVIC, реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, рік випуску 2008, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] , тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК-В. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] , 30.10.2021 року, придбав транспортний засіб марки HONDA, модель CIVIC, реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, рік випуску 2008, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] , тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК-В у відповідача [PERSON] . Вказаний транспортний засіб було придбано позивачем у відповідача за 3000 доларів США, що станом на день купівлі складало 78979,50 гри. відповідно до власноручно написаної розписки [PERSON] від 30.10.2021. Позивачем у позові вказано, що відповідно до нотаріально посвідченої довіреності приватним нотаріусом КМНО Ліпатовою Л.А. від 30.10.2021 зареєстрованої в реєстрі за № 904, відповідач уповноважив позивача правом продажу, міни, найму, розпорядження на свій розсуд та користування вказаним вище транспортним засобом, а також його продажу отриманням грошових коштів. Зазначений автомобіль потребував капітального ремонту: відсутні передні фари, розбитий передній бампер, замінені деталі: двигун, гідравлічна подушка двигуна, радіатор кондиціонера, подушка двигуна задня, ричаг підвіски передній лівий, компресор кондиціонера, втулки стабілізатора переднього, акумулятор, шини та плюс ремонт підвіски передньої та задньої, (заміна сайлентблоків) двигуна, та ходової частини. Позивач придбав поліс обов`язкового страхування ЦПВ власників транспортних засобів від 14.12.2021. Орієнтовно в середині серпня 2022 року, позивач вирішив зареєструвати на себе транспортний засіб марки HONDA, модель CIVIC, реєстраційний номер [NUMBER] , однак в ТСЦ позивачу повідомили, що вказаний автомобіль в арешті на несплату штрафів за адміністративні правопорушення, що були вчинені відповідачем, як діючим власником автомобіля. У позовній заяві вказано, що позивач звернувся до відповідача з проханням погасити борги, однак Відповідач повідомив, що в нього зараз скрутне матеріальне становище, немає роботи, платити штрафи немає коштів, також повідомив, що про штрафи дізнався після продажу автомобіля, про наявність ВП нічого не знав, на пошту нічого не приходило, ніхто не телефонував, штрафи має намір сплатити. Позивачем вказано, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому позивач вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі за вказаним позовом. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. 07.12.2022 до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Кибало Андрія Ярославовича про витребування доказів. 25.01.2023 до суду надійшла заяв відповідача [PERSON] відповідно до якої останній зазначає, що 30.10.2021 позивач придбав у нього транспортний засіб HONDA, модель CIVIC, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, за 3000 доларів США. Зазначає, що на дату продажу він не знав про наявність у нього виконавчого провадження та заборгованості. [PERSON] в заяві вказує, що позовні вимоги [PERSON] до нього визнає в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує. 29.03.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Кибало Андрія Ярославовича про долучення доказів до матеріалів справи, яке задоволено судом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні 11.05.2023 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Кибало Андрієм Ярославовичем подано клопотання про долучення до матеріалів справи договору купівлі-продажу автомобіля від 30.10.2021 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] та поновлення строку для подання вказаних доказів, яке задоволено судом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у заяві від 25.01.2023 року просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про місце дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявку суду не повідомила. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, власником автомобіля марки HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] ,реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . В обґрунтування позову, позивачем вказано, що вказаний транспортний засіб було придбано ним у відповідача за 3000 доларів США, що станом на день купівлі складало 78979,50 гри. відповідно до власноручно написаної розписки [PERSON] від 30.10.2021. За умовами договору купівлі продажу автомобіля, укладеного 30 жовтня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в простій письмовій формі, відповідач продав вказаний автомобіль позивачу за 3000,00 доларів США. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Вимогами пункту 3 ч. 1 статті 208 ЦК України передбачена необхідність вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом. Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Статтею 210 даного Кодексу передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, № 1388 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини) (п.7 Правил). Пункт 8 вказаного Порядку передбачає, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»). Отже, спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку. Таким чином, сам по собі договір купівлі-продажу автомобіля від 30 жовтня 2021 року, вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку, - не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 30 жовтня 2019 року справа № 683/2694/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] видав позивачу [PERSON] довіреність, якою уповноважив його бути його представником в органах нотаріуса, Департаменті державної виконавчої служби, ДАІ, відповідних органах та підрозділах Національної поліції України, у територіальних та регіональних сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України, у відповідних Центрах надання адміністративних послуг, у відповідних органах виконавчої служби та перед приватними виконавцями, комісійних магазинах чи в будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, з питань пов`язаних з розпорядженням, експлуатацією, користуванням, ремонтом, належного [PERSON] транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, рік випуску 2008, дата першої реєстрації 01.03.2013, марки HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] ,реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, тип Загальний легковий - Загальний ХАТЧБЕК-В, для чого представнику надано право, зокрема: продавати, міняти, укладати договори купівлі-продажу, найму оренди. Довіреність посвідчена приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Ліпатовою Л.А., зареєстровано в реєстрі за №904. Довіреність видана з правом передоручення третім особа строком на один рік та дійсна до тридцятого жовтня дві тисячі двадцять другого року. Окрім того, 26.08.2022 року відповідач [PERSON] видав позивачу [PERSON] довіреність, якою уповноважив його бути його представником з усіх питань, що стосується експлуатації та користування належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, рік випуску 2008, дата першої реєстрації 01.03.2013, марки HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] ,реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, тип Загальний легковий - Загальний ХАТЧБЕК-В, при необхідності зняти автомобіль з обліку в органах МВС та продати, за ціну та на умовах за його розсудом, з правом отримання належним [PERSON] грошей. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В., зареєстровано в реєстрі за №904. Довіреність видана з правом передоручення та з правом виїзду за межі України, довіреність видана строком на три роки та дійсна до двадцять шостого серпня дві тисячі двадцять п`ятого року. Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Оскільки за юридичним змістом довіреності від 30 жовтня 2021 та довіреність від 26 серпня 2022 року є договором про представництво, в силу ч. 3 ст. 238 ЦК України на підставі вказаної довіреності представник не мав права укладати угоду від імені особи, яку він представляє, відносно себе особисто. При цьому, строк дії довіреності від 30 жовтня 2021 року закінчився 30 жовтня 2022 року. Виданою довіреністю від 26.08.2022 позивача уповноважено бути представником відповідача з усіх питань, що стосується експлуатації та користування належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, рік випуску 2008, дата першої реєстрації 01.03.2013, марки HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] ,реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний, тип Загальний легковий - Загальний ХАТЧБЕК-В, при необхідності зняти автомобіль з обліку в органах МВС та продати, за ціну та на умовах за його розсудом, з правом отримання належним [PERSON] грошей. Вказана довіреність надає позивачу право діяти від імені власника автомобіля і ніяких конкретних відомостей щодо ціни оспорюваного майна, щодо її сплати за це майно, як умов договору купівлі - продажу, не містить. За довіреністю право власності на передане майно до повіреного, який діє від імені довірителя, не переходить. Він може лише відчужувати це майно третім особам і повернути довірителю отримані від реалізації майна кошти. Як уже зазначалось судом, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 8041, дата реєстрації 15.02.2020, власником автомобіля марки HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] ,реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . [PERSON] , як власник цього автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 8041, 26 серпня 2022 року видав на ім`я позивача [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження цим автомобілем, строком на 3 (три) роки, яка дійсна до 26 серпня 2025 року. На момент розгляду справи строк дії вищезазначеної довіреності ще не збіг. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків, які для рухомого майна встановлюються 5 років. ЦК України не передбачає можливості набуття права власності на автомобіль на підставі виданої його власником довіреності іншим особам з правом повного розпорядження автомобілем або на підставі розписок про отримання цими уповноваженими особами грошової суми за проданий автомобіль. Крім того, суд звертає увагу, що передача майна позивачеві, згідно змісту довіреності від 26.08.2022 року, була строковою, що є підставою для повернення майна у володіння власника та не передбачає перехід права власності на нього до особи, якій була видана довіреність. Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача на ст. 328 ЦК України та правомірність виникнення права власності на спірний автомобіль, оскільки законом прямо встановлено інший порядок набуття права власності на автомобіль, зокрема, при його купівлі-продажу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом вказаної норми закону, право на позов з підстав ст. 391 ЦК України має власник майна, який володіє річчю, але позбавлений можливості користуватись або розпоряджатись нею. З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюком Василем Вікторовичем при примусовому виконанні постанов та рішень судів про стягання штрафів та судових зборів із боржника [PERSON] у виконавчому провадження №67806208 накладено арешт на транспортний засіб, який належний [PERSON] , а саме: HONDA, модель CIVIC, рік випуску 2008, номер шасі (кузов, рами) [NUMBER] ,реєстраційний номер [NUMBER] , у тому числі вказаний автомобіль 08 червня 2022 року державним виконавцем оголошено у розшук. Окрім того, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). З огляду на те, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, оскільки вважає, що набув права власності на транспортний засіб, на який було накладено арешт, однак не просить суд скасувати вказаний вище арешт накладений постановою приватного виконавця. Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Як уже зазначалось, що спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 30 жовтня 2019 року справа № 683/2694/16-ц. Доводи позовної заяви про те, що право власності за договором купівлі-продажу автомобіля виникло у позивача з моменту передачі автомобіля за договором та надання йому довіреності є безпідставними з огляду на зазначені вище обставини, оскільки спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку . Позивач не підтвердив доказами наявність у нього права власності на спірний автомобіль, тому суд не встановив підстав вважати порушеним його право власності на цей автомобіль та відповідно для захисту цього права в судовому порядку. Відповідно до частини третьої статті 12, частини п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України, визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено належність доказів належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають знач для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому відповідно до частини 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, за таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову в зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed