Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 17 червня 2006 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1112. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 17 червня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1112. Від шлюбу у подружжя є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дитини немає. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказує ті обставини, що із відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Останні роки подружжя проживає в різних країнах і спільного господарства не веде. Подальше збереження шлюбу немає сенсу. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 01 березня 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15 березня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, в якому він вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Справу просить слухати без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] від 15 серпня 2008 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що її з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved