Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

31 грудня 2021р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі: позивач) звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі: відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 16\~019, 10 грн., з яких: 14\~569, 10 грн. регламентна виплата, 1 450, 00 грн. додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди. В обґрунтування заявленої позовної вимоги посилається на те, що МТСБУ виплатило потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді страхове відшкодування у розмірі 16\~019, 10 грн., вчиненій з вини відповідача, який на момент ДТП не мов чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~та ст. 38 Закону набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. До судового засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, сторони не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, відповідач причину неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених\~ст. 223 ЦПК України\~для відкладено справи судом не встановлено. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 17.03.2021 постановою Київського районного суду м. Харкова відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн. З вищезазначеної постанови вбачається, що 26.01.2021р. о 19:10 год. у м. Харкові по вул. Героїв Праці, буд. 12 відповідач керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», д.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н. [NUMBER] , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. \~На дату вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] є власником автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н. [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 08.04.2021 [PERSON] звернулась до позивача з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 26.01.2021 у м. Харкові по вул. Героїв Праці, буд. 12 за участю автомобіля «ВАЗ 2109», д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н. [NUMBER] , склала 15\~410, 86 грн., що підтверджується Звітом автотоварозначого дослідження № SOS_-210414-220276 від 06.05.2021 На підставі наказу позивач здійснив регламентну виплату потерпілій в загальному розмірі 14\~569, 10 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1030428 від 17.05.2021. Крім того, позивачем понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1\~450, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1031578 від 22.06.2021. Ці правовідносини урегульовано нормами\~ЦК України\~та\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (ч. 2\~ст. 1166 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1.\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною першою\~статті 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Сплата МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування встановлені судом та підтверджені матеріалами справи. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст.\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Станом на день розгляду справи, доказів відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу позивачу, або доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування відповідачем до суду не надано. Таким чином, позивач, здійснивши виплату на користь потерпілого, виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовної вимоги також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270, 00 грн.

Outcome: approved