Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини, [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду відповідач повинен був сплачувати аліменти до повноліття дитини, але і на цей час має заборгованість та не надає будь-якої матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання. Вказує, що дочка досягла повноліття, навчається на 2-му курсі факультету прокуратури та слідства (кримінальної юстиції) (контракт) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року. У зв`язку з денною формою навчання вона не має можливості працевлаштуватися, тому і не має доходів. Тих коштів, якими вона допомагає, не вистачає на харчування, оплату гуртожитку в розмірі 9800 грн. на рік, оплату за навчання по контракту в сумі 30 000 грн., а також існує необхідність придбання канцелярських товарів, підручників, одежі, оплати за проїзд. Зазначала, що з 2010 року перебуває в іншому шлюбі, а результаті якого змінила прізвище на « [PERSON] », в шлюбі має неповнолітнього сина, якому 11 років. З огляду на потреби спільної дитини, та враховуючи обов`язок та працездатність відповідача, вважає, що 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), буде достатнім розміром аліментів для належного утримання дочки. Позивач в судове засідання подала заяву, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив, доказів поважності причин неявки до суду не надав, письмових пояснень, відзиву, тощо суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , не бере участі в утриманні своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, не виконує в добровільному порядку обов`язки по її утриманню, є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, і вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved