Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У листопаді 2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.08.2019\~року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО-0005857262, забезпечений транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] . Предметом даного договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров?ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 12.11.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу BMW 645 Ci державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 09.01.2020 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 га 124 КУпАП. 22.11.2019 року [PERSON] письмово повідомив про ДТП, а також звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 25.11.2019 року власнику транспортного засобу BMW 645 Ci, державний номерний знак [NUMBER] , було складено аварійний сертифікат 01-D/62/4, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 6582,40 грн. Позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 5582,40 грн. на користь власника транспортного засобу BMW 645 Ci [PERSON] за вирахуванням суми франшизи 1000, 00 грн. [PERSON] після скоєного ДТП самовільно залишив місце пригоди, у зв`язку з чим до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу). Позивач звертався до відповідача із вимогою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 5582,40 грн., однак дана вимога була проігнорована та жодних виплат здійснено не було, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 5582,40 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2022 року було відкрито справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст. 280, ч.1 ст.281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.08.2019 року [PERSON] уклав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», за яким забезпечений транспортний засіб «Chevrolet Aveo», номер кузова (шасі,рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , строк дії полісу з 01.08.2019 по 31.07.2020 рік. Дана обставина вбачається з копії полісу № АО/5857262 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7). З копії постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року у справі № 759/22596/19, провадження № 3/759/140/20 встановлено, що [PERSON] 12.11.2019\~о 07 год. 38 хв., керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , під час руху заднім ходом по вул. Святошинська, 3 у м. Києві, не переконався у безпечності маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «BMW 645Ci», номерний знак [NUMBER] , водія [PERSON] , що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу та завдання матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху. Крім цього, [PERSON] , перебуваючи у тому ж місці і той же час, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER] , після здійснення дорожньо-транспортної пригоди, не дочекався прибуття працівників поліції та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з цим, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, що вбачається з постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року у справі № 759/22596/19, провадження № 3/759/140/20, що набрала законної сили 20.01.2020 року (а.с.5-6). 22.11.2019 року [PERSON] звернувся до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю його транспортного засобу марки BMW е63 645 сі, що вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого від 22.11.2019 року, зареєстрованого за № ЦВ/19/6776 (а.с.9). Зі змісту аварійного сертифікату 01-D/62/4 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу BMW 645 CI слідує, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин становить 6582,40 грн. (без урахування ПДВ) (а.с.12). З страхового акту № ЦВ/19/6776 від 09.01.2020 року вбачається, що [PERSON] було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 5582,40 грн..(а.с.14). З платіжного доручення від 09.01.2020 року № 5698 вбачається, що ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплатили дану суму [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ст. 979 ЦК Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. п. 33.1.1 п. 33.1.ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбаченихправилами дорожнього рухуобов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. «в» п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене та встановлені судом обставини справи, зокрема, що відповідач, який спричинив ДТП, після цієї пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у ТДВ Страхова компанія «Альфа-гарант» на підставі п. п. «в» п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»виникло право вимоги до [PERSON] в порядку регресу. Тому позовні вимоги Страхової компанія «Альфа-гарант» слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 5582,40 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №31759 від 15.11.2022 року вбачається, що при пред`явленні позову до суду ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Оскільки позовні вимоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» задоволено у повному обсязі з огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2481,00 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved