Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Відповідач [PERSON] 24.04.2023 року звернулася до суду із заявою про ухвалення у цивільній справі № 694/169/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів дарування нерухомого майна договорами купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначила, що судом при ухваленні рішення у вказаній справі не вирішено питання щодо судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу. Додатковим рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2023 року стягнуто з позивача на користь відповідача понесені витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000.00 грн. Однак суд не врахував, що відповідачем понесено витрати за надання правової допомоги адвокатом Гуденком Є..А. в розмірі 17000.00 грн. Вказані витрати підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи. Просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача [PERSON] судові витрати, понесені відповідачем [PERSON] в розмірі 17000,00 грн. Позивач [PERSON] подав до суду заперечення в якому просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] за надану правничу допомогу адвокатом Гуденком Є.А. в сумі 17000.00 грн. Заперечення мотивоване тим, що з матеріалів справи вбачається, що на стороні відповідача працювали адвокати Шпильовий Євген Сергійович і Гуденко Євген Анатолійович. Як зазначено вище, в порядку ст. ст. 270, 137 ЦПК України за результатами розгляду справи за заявою учасника справи судом розглянуто питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, про що ухвалено додаткове судове рішення, яке може бути оскаржено. Чинним цивільно-процесуальним законодавством не передбачено ухвалення декількох додаткових судових рішень з одного і того ж питання, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (ч.І п.З ст.270 ЦПК України). Відповідач, його адвокати не надали будь-яких доказів стосовно розподілу їх повноважень у справі при наданні ними відповідачу правничої допомоги саме у цій справі. Надання правничої допомоги учаснику справи, у даному випадку відповідачу, декількома адвокатами є єдиними і підлягають доказуванню за правилами ст.137 ЦПК України, як витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. При цьому, відповідач має довести фактичні витрати понесені ним кожному із адвокатів на конкретний вид, об`єм наданої правничої допомоги відповідачу саме у цій справі і вони не можуть дублюватись. З огляду на викладене, позивач вважає, що додатковим рішенням від 19.04.2023 суд вирішив питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які поніс відповідач. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 270 ЦГІК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Частина 4 ст. 270 ЦПК України передбачає, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. [PERSON] , та [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі. [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплати у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В ході розгляду справи відповідачем було долучено договір про надання правової допомоги від 29.03.2023 року з адвокатом Гуденко Є.А. на суму 17000.00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.1,2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Разом з тим, у поданому відповідачем\~відзиві\~на позов від 17 лютого 2023 року зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи становить 10000.00 грн., а саме витрати на професійну правничу допомогу надану адвокатом Шпильовим Є.С.\~ Так, у ряді постанов Верховного Суду у\~справах № 922/676/21 від 14.12.2021,\~№ 905/716/20 від 08.04.2021,\~ № 916/2087/18 від 31.03.2021,\~№ 922/3812/19 від 10.12.2020 \~зазначається, що\~у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Додатковим рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2023 року вже вирішено питання щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги, а тому враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для покладання на позивача витрат на правничу допомогу відповідача у розмірі 17000.00 грн., що були сплачені адвокату Гуденку Є.А. відповідно до\~ч.1,2 ст.134 ЦПК України.

Outcome: dismissed