Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

07 квітня 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» вернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 69381,97 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання споживчого кредиту від 10 жовтня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» відповідачка отримала кредит в сумі 16800,00 грн з терміном повернення 30 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 55104,00 грн, яку ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу від 17 січня 2023 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна». Про відступлення права грошової вимоги позивачку було повідомлено письмово того ж дня. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивачем нараховано відповідальність за ст. 625 ЦК України та, за станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 69381,97 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 квітня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали та позовної заяви з додатками відповідачкою [PERSON] отримано 21 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 03 травня 2023 року в судовому засіданні оголошувалася перерва для можливості подання відповідачкою відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву не надійшло. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 жовтня 2023 року між ТОВ «Авентус України» та [PERSON] було укладено договір № 4900795 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 16800,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1,90% в день. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А533484, 10.10.2021 20:43:27 (а.с.10). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» Підписавши 10 жовтня 2021 року договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 4.3.1. Договору сторони обумовили пролонгацію договору на 90 днів у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість. Тобто у цих правовідносинах продовжили строк дії кредитного договору до 120 днів. За станом на 16 січня 2023 року ТОВ «Авентус України» визначило розмір заборгованості [PERSON] за 120 днів прострочення виконання кредитних зобов`язань в сумі 55104,00 грн, яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу ? 16800,00 грн, та заборгованість за відсотками ? 38304,00 грн. 17 січня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу за плату відступило, а ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги на суму 55104,00 грн до [PERSON] , засноване на кредитному договорі з відповідачкою № 4900795 (а.с.16). Про заміну кредитора в зобов`язанні [PERSON] повідомлялася письмово 17 січня 2023 року (а.с. 20). Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] , договір про надання споживчого кредиту № 4900795 від 10 жовтня 2023 року, як і договір факторингу від 17 січня 2023 року є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідачки 55104,00 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 12398,40 грн та трьох процентів річних в сумі 1879,57 грн, які позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд виходить з такого. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За умовами договору про надання споживчого кредиту від 10 жовтня 2021 року, останнім днем строку погашення кредиту для відповідачки було 07 лютого 2022 року. Таким чином прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачкою виникло з 08 лютого 2022 року, а відтак при розрахунку 3% та інфляційних втрат необхідно враховувати індекси інфляції за період з 08 по 23 лютого 2022 року, тобто за проміжок часу, який неохоплений воєнним станом. Згідно із статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Втрати від інфляції за період з 08 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року включно складають наступну суму: у вказаному періоді перемножений за кожен місяць індекс інфляції становить: ((55104,00 грн. х 101,60 % (інфляційні втрати за лютий 2022 року) - 55104,00 грн.) = 881,66 грн. Нарахування 3 % за порушення грошового зобов`язання нараховується за такою формулою: сума санкції = Сх3 % х Д:365:100 %, де С сума заборгованості; Д кількість днів прострочення, а в даному випадку 55104,00 сума заборгованості, 16 дні прострочення (за період з 08 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року), отже 3 % річних будуть складати 72,47 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість за договором № 4900795 від 10 жовтня 2021 року в сумі 56058,13 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу ? 16800,00 грн, заборгованість за відсотками ? 38304,00 грн, інфляційні втрати 881,66 грн, 3% річних від простроченої суми 72,47 грн. Позов майнового характеру задоволено на 80,80%, а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн (а.с. 30) та професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн (а.с.27) підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 2168,67 грн судового збору та 6464,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі\~ст.\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: partial