Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.06.2022 року представник позивача Дашко Володимир Миколайович, що діє в інтересах АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості . \~ \~ \~ \~Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 12.06.2010 року в сумі 29883,45 грн. та\~\~судові витрати, що становлять 2481, 00 коп. Крім того, представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження . Позов мотивований тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] , звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», підписавши заяву № б/н від 12.06.2010 року, згідно з якою відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом , який в подальшому збільшився до 38000,00 грн. \~ \~ \~ \~У зв`язку з порушенням виконання зобов`язань за договором, відповідач станом на 14.03.2022 року має заборгованість перед банком у сумі 29883,45 грн., з яких: 26963,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2920,28 грн. заборгованість за простроченими відсотками. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Баранівського районного суду від 11.08.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 80-81). \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена належно згідно вимог п.2. ч.7 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідач не направила. Клопотань від сторін не надходило. У\~зв`язку\~з розглядом\~справи за\~відсутності всіх\~учасників справи\~в порядку\~спрощеного провадження,\~відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 12.06.2010 року [PERSON] підписано заяву, в якій зазначено, що заява разом із Пам`яткою клієнта та Тарифами, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Дана анкета-заява містить відмітку про отримання картки «Дебетова особиста картка», і не містить відмітки про отримання будь-якої іншої картки, розмір кредитного ліміту, процентів за користування кредитом, а також розмір та випадки застосування штрафів і пені ( а.с. 32 ). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та копію Паспорта споживчого кредиту від 07.09.2020 року, а також виписку із договору № б/н за період з 22.02.2011 по 16.03.2022 року про рух коштів , та копію довідок про видані кредитні картки та про зміну умов кредитування . Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 12.06.2010 року станом на 14.03.2022 року становить 29883,45 грн. і складається із: - заборгованість за тілом кредиту 26963,17 грн,; - заборгованість за простроченими відсотками 2920,28 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634, ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві позичальника від 12.06.2010 року кредитний ліміт та процентна ставка не зазначені, що унеможливлює перевірку правильності проведеного Банком розрахунку заборгованості. Крім того, згідно заяви позичальника вона виявила бажання про отримання картки під назвою «Дебетова особиста картка». На дебетовій картці зберігаються власні кошти клієнта, якими він має право розпоряджатися для платежів за товари та послуги. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні дані про оформлення будь-якої кредитної картки. Додані позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості, Паспорт споживчого кредиту , Виписка руху коштів за період 22.02.2011 16.03.2022 року , довідка про видані кредитні картки та зміну умов кредитування, суперечать Анкеті-заяві відповідачки від 12.06.2010 року, адже згідно них розрахунки заборгованості здійснені відповідно шести кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна GOLD», які відкривалися починаючи з 22.02.2011 року, а Анкета-заява від 12.06.2010 року містить відмітку лише про відкриття « [PERSON] особистої картки» . Крім того, копія Паспорта споживчого кредиту датована 07.09.2020 року із зазначенням актуальності вказаної інформації лише до 22.09.2020 року. Щодо розрахунку заборгованості, на який також посилається позивач, то суд зазначає, що такий розрахунок не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. За своїм змістом розрахунок заборгованості є складеним банком розрахунковим документом. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. В силу приписів ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав доказів, які підтверджують отримання кредитних коштів в розмірі, зазначеному в позовній заяві. Суд також вважає, що позивачем не надано докази, які підтверджують, що відповідач взагалі бажала отримати кредитну картку з певною сумою кредитного ліміту, що є істотною умовою даного виду договору. Враховуючи відсутність вищевказаних доказів , суд вважає, що надана банком виписка по рахунку також не може бути належним доказом заборгованості відповідача . Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.. 81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України\~судовий збір не відшкодовується. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253 - 267, 526, 530, 536, 654, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed