Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

06 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 55-56 СК України, просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований 03 квітня 2021 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 22. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстровано 03 квітня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даною позовною заявою є те, що за час перебування у шлюбі вони з відповідачем так і не побудували міцну сім`ю, зі спільними цінностями та пріоритетами. Зростаюче непорозуміння між ними призвело до того, що він з відповідачем припинили спільне проживання, вони не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, не будують спільних планів на майбутнє, їх з відповідачем шлюб набув ознак формальності. Спільна дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачем. Спірних питань щодо розподілу майна, набутого під час шлюбу, між ними немає. Ухвалою судді від 17 березня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 17 квітня 2023 року. 22 березня 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований 03 квітня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 22. Відзив мотивований тим, що відповідач не згодна з деякими причинами для розірвання шлюбу, викладеними в позовній заяві, хоча на розірвання шлюбу вона згодна. Причиною написання відзиву на позовну заяву стало те, що у сторін так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства призвело до припинення шлюбу. Крім цього, причиною розірвання шлюбу є невиконання позивачем батьківських обов`язків по відношенню до їх спільної дочки. Порушення таких обов`язків відбувалося систематично протягом останнього року, коли позивач без попередження не приходив додому та міг бути відсутній вдома по декілька днів і тижнів, про місце свого перебування він не повідомляв, про дитину не піклувався, не виховував, моральним розвитком не займався та дитиною майже не цікавився. Між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, вони проживають окремо, але не по згоді сторін, оскільки 23 лютого 2023 року позивач залишив її з дітьми на орендованій квартирі, тому вона була вимушена переїхати з дітьми до своїх батьків. Також, за весь час подружнього життя позивач так і не зміг вибудувати довірливі правовідносини з її старшим сином [PERSON] , [INFO] , часто конфліктував з дитиною, що мало негативний вплив на психоемоційний стан дитини. 17 квітня 2023 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 05 травня 2023 року. В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його присутності та розірвати шлюб між ними та [PERSON] .. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до\~частини\~2\~статті\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 03 квітня 2021 року зареєстрували шлюб у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 22. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є позивач, мати відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до\~положень\~статті\~51\~Конституції\~України,\~частини\~1\~статті\~24\~СК\~України\~шлюб ґрунтується\~на\~вільній\~згоді жінки\~та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із змісту позовної заяви, підставою для розірвання шлюбу позивач вказав те, що за час перебування у шлюбі він з відповідачем так і не побудували міцну сім`ю, зі спільними цінностями та пріоритетами. Зростаюче непорозуміння між ними призвело до того, що сторони припинили спільне проживання, вони не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, не будують спільних планів на майбутнє, їх з відповідачем шлюб набув ознак формальності. Спільна дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачем. Спірних питань щодо розподілу майна, набутого під час шлюбу, між ними немає. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечила зазначені підстави для розірвання шлюбу, проте підтвердила, що вона дійсно проживає окремо від позивача [PERSON] , але не по згоді сторін, оскільки 23 лютого 2023 року позивач залишив її з дітьми на орендованій квартирі, тому вона була вимушена переїхати з дітьми до своїх батьків. Також відповідач зазначила, що відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства призвело до припинення шлюбу. Крім цього, причиною розірвання шлюбу є невиконання позивачем батьківських обов`язків по відношенню до їх спільної дочки. Таким чином, судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалися відносини, які виключають можливість спільного їх проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї неможливе і це буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, дитина сторін дочка [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачем. Спірних питань щодо розподілу майна, набутого під час шлюбу, між сторонами немає. У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в позовній заяві просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати по оплаті судового збору. За змістом частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ За таких обставин, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, з відповідача на користь позивача не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved