Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивачка у березні 2023 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 05.07.2017 року уклали шлюб. У подружжя під час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів у подружжя, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Посилаючись на указані обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.07.2017 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №62. Ухвалою суду від 29.03.2023 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 17.04.2023 року за клопотанням представника відповідача призначено судове засідання в режимі відеоконференції. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Брайко Ю.В. не заперечили проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05.07.2017 року було зареєстровано шлюб у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №62. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). У сторін під час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов, з останнього на користь позивачки слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачці у розмірі 536,80 грн., решту суми слід компенсувати позивачці з держаного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved