Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

16.03.2023 року до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мукомел Л.А., до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову вказано, що 16 липня 2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у Довжківській сільській раді, Славутського району, Хмельницької області, актовий запис №1642. Від даного шлюбу подружжя має сина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Славутського міськрайонного суду від 15.07.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 27.12.2019 року стягнено з відповідача аліменти на утримання сина. . З 2016 року відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Він не надає матеріальної допомоги на сина. Всі витрати, пов`язані з вихованням та фізично - соціальним розвитком неповнолітнього сина, позивач несе одна. За відповідачем [PERSON] значиться заборгованість по сплаті аліментів відповідача у розмірі 14840 грн. Відповідач не цікавиться життям сина, не відвідує навчальний заклад, не цікавиться здоров`ям дитини, сина не відвідує. При цьому позивачка не чинила і не чинить перешкод відповідачеві у спілкуванні з дитиною. Окрім того, висновком Органу опіки і піклування Славутської міської ради від 13.12.2022 встановлено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин позивачка звернулась до суду та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 27 березня 2023 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження. 28 квітня 2023 року підготовче судове засідання у справі закрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 12.05.2023. 12.05.2023 в судовому засіданні позивачка [PERSON] поданий позов підтримала. Повідомила, що відповідач [PERSON] , її колишній чоловік, з 2015 року взагалі не цікавиться життям сина, не спілкується з ними та не бачиться, матеріальної допомоги не надає. Коли їм із сином потрібно було виїхати за кордон, відповідач погоджувався надати дозвіл на виїзд виключно у випадку, якщо вона відмовиться від сплати відповідачем заборгованості по аліментах. На даний час позивачка одружена, її теперішній чоловік повністю забезпечує її сина та піклується про дитину, має намір в майбутньому усиновити [PERSON] . Представник позивача, адвокат Мукомел Л.А., в судовому засіданні поданий позов підтримала. Зазначила, що [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Представник Органу опіки і піклування Славутської міської ради в судовому засіданні повністю підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його сина [PERSON] , 2011 року народження, оскільки дійсно підтверджено факт самоусунення відповідача від виховання сина, що свідчить про його ухилення від виконання його батьківських обов"язків. Тому, вона не заперечувала проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду для дачі особистих пояснень по справі не з`явився. Відзив до суду не надходив. Тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В судовому засіданні у якості свідків були допитані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, [PERSON] , подруга позивачки, повідомила, що вони товаришують вже тривалий час. Вона не знає особисто [PERSON] та ніколи його не бачила. [PERSON] ніколи в житті позивачки і її сина не з`являвся, хоча остання перешкод у спілкуванні батька і сина не чинила. [PERSON] вважає своїм батьком нинішнього чоловіка позивачки, який повністю піклується про дитину. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з позивачкою [PERSON] вони перебувають у дружніх стосунках вже близько 10 років. Протягом цього часу про бажання [PERSON] спілкуватися із сином вона не чула. Позивачка не чинила перешкод [PERSON] у спілкуванні із сином, однак останній життям [PERSON] та її сина не цікавиться. Теперішній чоловік [PERSON] забезпечує сім`ю та піклується про її сина. [PERSON] , мати позивачки, в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] ніколи не цікавився життям сина. Коли у дитини були проблеми зі здоров`ям, [PERSON] сину не допомагав, в лікарні не відвідував, матеріально на забезпечував, аліменти не сплачує та має заборгованість. На даний час її онука, [PERSON] , виховує нинішній чоловік доньки, якого [PERSON] вважає батьком. Суд, приймаючи до уваги думку позивача та її представника, а також позицію орган опіки і піклування, пояснення свідків, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Згідно з п.15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Абзацом 1 і 2 пункту 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батька до дитини (постанова Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження №61-1344св20). Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). За рішенням Славутського міськрайонного суду від 15.07.2015 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с. 9). У даній справі предметом доказування є факт неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, на даний час дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] . Згідно даних довідки Славутської гімназії № 5 від 30.01.2023 № 12, [PERSON] , [INFO] , є учнем 5-Б класу вищевказаного навчального закладу. Мати, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню та розвитку сина, систематично приходить до школи, відвідує всі батьківські та індивідуальні збори. Батько, [PERSON] , протягом усього періоду навчання сина батьківські збори не відвідував, не телефонував, не цікавився успіхами сина, до школи взагалі не з`являвся (а.с. 10). Згідно довідки № 13 від 30.01.2023, виданої Славутською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] спостерігається у лікаря загальної практики сімейної медицини як інвалід з дитинства. Дитина часто хворіє, догляд за дитиною здійснює лише мати [PERSON] (а.с. 11) Як видно із розрахунку, складеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 682/3077/19 від 21.12.2019 про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1060 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, за [PERSON] значиться заборгованість зі сплати аліментів у сумі 14840 грн. (а.с. 13). 13.12.2021 року Виконавчим комітетом Славутської міської ради складено висновок № 04-31/1547, згідно із яким [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не турбується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, не займається вихованням та підготовкою дитини до самостійного життя, у зв`язку із чим Орган опіки і піклування Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Таким чином, додані позивачем по позову докази підтверджують факт умисного, систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, що слугує підставою для задоволення позову. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved