Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

12.04.2023 представник заявника [PERSON] - адвокат Мельник Л.І. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просить встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу - диплома серії [NUMBER] від 05.07.1986. В обґрунтування\~заяви покликається на те, що 05.07.1986 на підставі рішення Державної кваліфікаційної комісії від 04.07.1986, йому було видано диплом серії [NUMBER] про закінчення Львівського медичного училища по спеціальності зуботехнічний та присвоєння кваліфікації зубного техніка. Однак в цьому дипломі була допущена помилка та вказано, що такий виданий на ім`я [PERSON] , тоді як його прізвище є [PERSON] , а по батькові [PERSON] , що підтверджується його паспортом громадянина України. Через цю розбіжність він не взмозі належним чином оформити своє право на пенсію, а тому змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 13.04.2023 відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заяву про встановлення юридичних фактів підтримали. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не прибув, 19.04.2023 через канцелярію суду надійшло його заперечення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно паспорта громаднина України серії [NUMBER] від 24.01.2007 вбачається, що такий виданий на ім`я [PERSON] (а.с.4). Відповідно до картки платників податків, яка зареєстрована у Державному реєстрі 11.06.1998, така видана на ім`я [PERSON] (а.с.6). Також, як видно з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №742111 від 09.03.2023, така видана на ім`я [PERSON] (а.с.7). З долученої до матеріалів справи трудової книжки [NUMBER] видно, що така належить [PERSON] (а.с.10). Водночас згідно з копією диплома серії [NUMBER] про закінчення Львівського медичного училища по спеціальності зуботехнічний та присвоєння кваліфікації зубного техніка, який видано 05.07.1986 на підставі рішення Державної кваліфікаційної комісії від 04.07.1986, такий виданий на ім`я [PERSON] (а.с.8). Таким чином судом встановлено, що має місце розбіжність в прізвищі та по батькові заявника [PERSON] в паспорті громадянина України та у правовстановлюючому документі. Проте з представлених суду доказів суд беззаперечно встановив, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а тому є всі підстави вважати, що диплом серії [NUMBER] від 05.07.1986 дійсно належить заявнику. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У свою чергу, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Водночас встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Оцінюючи заперечення заінтересованої особи, суд визначає, що такі є формальними і зводяться до вказівки про можливість заявника усунути такі розбіжності в позасудовий спосіб. Відтак, такі пояснення не спростовують конституційного права заявника для звернення до суду. Щодо посилань заінтересованої особи про наявність спору про право, то суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки предметом судового розгляду є виключно встановлення юридичного факту, а не вирішення питання щодо призначення пенсійного забезпечення заявниці. Беручи до уваги те, що факт належності заявнику правовстановлюючих документу доводиться матеріалами справи, а встановлення такого факту є необхідним для реалізації заявником права на пенсійне забезпечення, тому суд дійшов висновку, що вимоги заяви є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved