Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09.02.2013 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Васильківському міжрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис №08. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина залишилася проживати з відповідачем. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 року з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Наразі обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Стан його здоров`я суттєво погіршився, він переніс інсульт, йому необхідні додаткові витрати на лікування. Враховуючи вищевикладене, просить суд зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 25.03.2015 року на користь [PERSON] на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини на частину усіх видів його заробітку щомісяця. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що аліменти утримуються з пенсії, яка є його єдиним доходом. 11.04.2020 року він переніс інсульт, у зв`язку з чим продовжує хворіти. На час винесення судового рішення від 25.03.2015 року про стягнення з нього аліментів він також вже був на пенсії. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про судові засідання, що підтверджується повернутими на адресу суду поштовими конвертами з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». З інформації від 10.02.2023 року наданої Головним центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, паспорт серія [NUMBER] , перетнула кордон України в пункті пропуску Шегіні 10.04.2022 року. У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] вбачається, що її батьками є сторони у справі. Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця: с. Письменна Васильківського району Дніпропетровської області, ІПН: [NUMBER] , стягнуто на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття,\~тобто до\~ [INFO] включно. Стягнення провадити з 20 лютого 2015 року. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до даних довідок та виписок з історії хвороби [PERSON] вбачається, що 10.04.2020 року останні переніс гострий ішемічний інсульт, після якого постійно перебуває під наглядом лікаря, потребує постійного лікування та витрат на медичні препарати, що підтверджується наданими позивачем квитанціями. З виписки із медичної карти №1177 старіонарного хворого, який знаходиться на лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Синельниківська ЦМЛ» СМР» від 17.03.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] станом на 17.03.2023 року має діагноз: ІХС: дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст, ІІ ст, (криз 10.03.2023 року). Гіпертензивне субкомпенсоване серце (ГЛШ). СН ІІ А ст, ІІІ фк. Отже, у позивача погіршився стан здоров`я, що зумовлює і зміну його матеріального стану. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.81ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.13ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). У відповідності до ст.51Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в\~ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року№ 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів у зв`язку з його хворобою, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 року, і ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При визначенні зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13, відповідно до якої заборонено змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, підлягає задоволенню. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст.8Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище позивача та його стан здоров`я, який погіршився, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, беручи до уваги інтереси дитини, суд визнає, що розмір визначених у 2015 році аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно необхідно змінити на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved