Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 21.03.2011 звернувся в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 2277 від 28.09.2005, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанс та кредит» відповідачу був наданий кредит в розмірі 5880 грн з оплатою за процентною ставкою 0,001 % річних строком користування до 28.09.2007. Вказував, що відповідач порушував умови договору, станом на 14.03.2011 має заборгованість на суму 23081,52 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 1201 грн, прострочена заборгованість за комісією 4183 грн, пеня за прострочення погашення кредиту 4340,18 грн, пеня за прострочення погашення комісії 13177,34 грн, штраф на прострочення платежу 180 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 2277 від 28.09.2005 в розмірі 23081,52 грн та понесені судові витрати. Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2011 було відкрито провадження в даній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкові від 11.04.2011 призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20.04.2011 стягнуто з [PERSON] на корить АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 23081,52 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2022 задоволено заяву [PERSON] та скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20.04.2011 в справі № 2-1055/11, справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.02.2023 справа прийнята до провадження суду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.03.2023 залучено до участі в справі в правонаступника позивача АТ «Банк «Фінанси та кредит»\~\~в цивільній справі № 2-1055/11 \~ Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Гефест». Відповідачем [PERSON] 28.04.2023 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що на час укладення договору від 23.08.2019 про відступлення прав вимоги у первісного кредитора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вже було відсутнє право вимоги, тому він не міг таке право передавати ТОВ «ФК «Гефест». Також вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 28.09.2005 між ТОВ «Банк «Фінанс та кредит» (правонаступник АТ «Банк «Фінанси та кредит»» та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 2277 (а.с. 7-8), за умовами якого ТОВ «Банк «Фінанс та кредит» надав відповідачу кредит в розмірі 5880 грн з оплатою за процентною ставкою 0,001 % річних строком користування до 28.09.2007. Встановлено, що банківською установою договір в частині надання кредитних коштів виконано, що підтверджено заявою про видачу готівки (а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, банк свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні, відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повертав. Також судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2010 в справі № 2-3437/10, яке вступило в законну силу, за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та т кредит» стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» станом на 03.03.2010 заборгованість за кредитним договором № 2277 від 28.09.2005 в розмірі 17997,84 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 1201 грн, заборгованості по комісійній винагороді в розмірі 89 грн, простроченої заборгованості з комісійної винагороди 3026 грн, пені в сумі 4340,18 грн та 9161,66 грн, штрафу в сумі 180 грн. Зазначене судове рішення станом на час звернення позивача до суду з позовом та станом на час вирішення даної справи судом відповідачем виконано не було, по справі були видані виконавчі листи, які пред`являлися на примусове виконання. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але своєчасно та в повному обсязі повернуто не було, суд приходить до висновку, що є обґрунтованими твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором. Встановлено, що 23.08.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до п. п. 1.1. якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «Гефест» права вимоги до позичальників та поручителів боржників за кредитними договорами, зазначених у Додатках №1-2 до цього Договору. Згідно з вказаним Договором та Додатку №1 до договору право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №2277 від 28.09.2005 перейшло від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Гефест». Оскільки 23.08.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до п. п. 1.1. якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив ТОВ «ФК «Гефест» права вимоги до відповідача, суд приходить до виноску, що має місце правонаступництво. Також судом встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом АТ «Банк «Фінанси та кредит», дії якого, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для ТОВ «ФК «Гефест», в поданій до суду позовні заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2277 від 28.09.2005, станом на 14.03.2011. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2010 в справі № 2-3437/10, яке вступило в законну силу, вже стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № 2277 від 28.09.2005 станом на 03.03.2010 в розмірі 17997,84 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 1201 грн, заборгованості по комісійній винагороді в розмірі 89 грн, простроченої заборгованості з комісійної винагороди 3026 грн, пені в сумі 4340,18 грн та 9161,66 грн, штрафу в сумі 180 грн. Підстави для повторного стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 1201 грн, заборгованості по комісійній винагороді в розмірі 89 грн, простроченої заборгованості з комісійної винагороди 3026 грн, пені в сумі 4340,18 грн та 9161,66 грн, штрафу в сумі 180 грн. відсутні. Також судом встановлено, що строк дії договору № 2277 від 28.09.2005 встановлено до 28.09.2007. З поданого до суду позивачем розрахунку заборгованості (а. 6) вбачається, що після закінчення строку дії договору позивач продовжував нараховувати відповідачу заборгованість зі спати комісійної винагороди та пені за п. 6.1. кредитного договору № 2277. Оскільки кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором після 03.03.2010 (задоволені вимоги рішенням суду, яке вступило в законну силу) є необґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed