Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом\~до відповідача про стягнення компенсації частини вартості автомобілю, за наступними підставами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.04.2021 року за нею визнано право власності на частину автомобілю марки KIA RIO, об`єм двигуна 1396 см?, бензин, 2013 року випуску, д/н [NUMBER] , власником іншої частини вказаного автомобілю визнано відповідача. Вартість автомобілю становить 265530,00 гривень. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, позивачка вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на її користь половини вартості автомобілю, припинення її права власності на цей автомобіль та визнання за відповідачем права власності на належну їй частину автомобілю після сплати ним грошової компенсації. На підставі викладеного позивачка, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості частини автомобілю марки KIA RIO, об`єм двигуна 1396 см?, бензин, 2013 року випуску, д/н [NUMBER] , у розмірі 132765,00 гривень, припинити її право власності на частину вказаного автомобілю та визнати за відповідачем право власності на частину цього автомобілю, яка належала позивачці, після сплати ним на її користь зазначеної грошової компенсації. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. До підготовчого судового засідання позивачка не з`явилася, надавши заяву, в якій на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явився, представник відповідача надав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність відповідача та представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно до п.1 ч.2 статті 49, ч. 1 статті 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У відповідності до ч.3 статті 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд приходить до наступного.. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 18.09.2020 року (а.с. 12-14). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.04.2021 року, яке набрало законної чинності 07.05.2021 року, встановлено, що у спільній власності позивачки та відповідача знаходився автомобіль марки KIA RIO, об`єм двигуна 1396 см?, бензин, 2013 року випуску, д/н [NUMBER] , і за позивачкою було визнано право власності на частину вказаного автомобілю (а.с. 16-19). Згідно до наданого висновку експертного дослідження №11 від 22.12.2020 року, вартість автомобілю марки KIA RIO, об`єм двигуна 1396 см?, бензин, 2013 року випуску, д/н [NUMBER] , складає 265530,00 гривень (а.с. 20-21). Ці факти також не оспорюють ся сторонами по справі. За змістом статті 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати щкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Виділ частки із майна, що є у спільній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтями 364, 370 ЦК України. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається законом або є фактично неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення, згідно до статті 183 ЦК України. Так, автомобіль марки KIA RIO, об`єм двигуна 1396 см?, бензин, 2013 року випуску, д/н [NUMBER] , перебуває у користуванні відповідача і у розумінні положень статті 183 ЦК України є неподільною річчю. При цьому позивачка згодна на грошову компенсацію за належну їй частину цього автомобілю. Вартість автомобіля визначена шляхом експертного дослідження і не оспорюється сторонами. Згідно до ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі\~визнання\~відповідачем\~позову \~суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення позову.\~Якщо визнаня\~відповідачем\~позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті\~визнання\~відповідачем\~позову\~і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що у даному разі визнання відповідачем позовних вимог позивачки не суперечує закону та не порушує нічиї охороню вальні законом права та інтереси, а тому є підстави для задоволення позову у повному обсязі. Згідно до вимог статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від\~позову,\~визнання позову\~відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні\~позову. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 1327,66 гривень, сплаченого позивачкою при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved