Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що вже тривалий час стосунки між позивачем та відповідачем розладились через несумісність характерів, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З 2017 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб, зазначивши, що з чоловіком не проживає вже рік; до цього, у період з 2017 року до травня 2018 року також проживали окремо; примирення є неможливим. Представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, пояснивши, що з 2017 року по 2018 рік проживали окремо, з 2018 року знову почали проживати разом. З літа 2022 року проживали в окремих кімнатах, а з березня 2023 року він проживає з сином окремо від дружини в іншій квартирі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1365, що підтверджується виданим свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.10.2003. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved