Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Крижопільської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання подати звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Рішенням суду від 24 квітня 2023 року даний позов задоволено та ухвалено зобов`язати Крижопільську селищну раду Тульчинського району Вінницької області подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати [PERSON] , визначених рішеннями Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 липня 2021 року по справі № 134/314/21 та рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 червня 2022 року по справі № 134/26/22, за звітні періоди, за період з жовтня 2014 року по лютий 2021 року. Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу. 14 грудня 2022 року від представника позивача - адвоката Глушкової О.І. надійшла заява, якою повідомлено, що докази про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивачка понесла і понесе у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 26 квітня 2023 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про розподіл судових витрат, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на її користь 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви вказує, що 24 квітня 2023 року було ухвалено рішення по справі та позов задоволено. У зв`язку з розглядом справи нею понесено витрати на професійну правничу допомогу згідно з договором про надання правничої допомоги від 20 жовтня 2022 року. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, відповідну заяву було подано до першого судового засідання. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, в зв`язку з розглядом даної справи відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 20 жовтня 2022 року, акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 20 січня 2023 року та квитанції від 20 січня 2023 року про оплату нею (позивачкою) понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) гривень. Вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу повністю відповідає критеріям, визначеним частиною 4 статті 137 ЦПК України. В судове засідання представник позивача - адвокат Глушкова О.І. подала заяву, у якій просила розглянути заяву про розподіл судових витрат у даній справі без участі сторони позивача. Вказала, що заяву підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким задовольнити заяву позивача [PERSON] , з огляду на наступне. На підтвердження заявлених вимог про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивач [PERSON] надала: Договір (Угоду) № б/н про надання правничої допомоги у цивільній справі від 20 жовтня 2022 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; Акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 26.04.2023 року за Договором про надання правничої допомоги у цивільній справі від 20 жовтня 2022 року; квитанцію № б/н від 26 квітня 2023 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, враховуючи складність справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги, що сторона відповідача не надала жодних заперечень, суд приходить до висновку про доведеність позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) гривень. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про судові витрати, та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved