Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18.12.2019 між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] , укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 009045/4615/0000027, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані із його транспортним засобом «Kia Sportage», д/н [NUMBER] . 30.01.2020 о 23 годині 01 хвилині на автодорозі Запоріжжя-Донецьк сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3020031387853545, складеної 30.01.2020 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області. Факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення підтверджується постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2020 у справі № 314/1202/20. Потерпілий [PERSON] 31.01.2020 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою № 00339882 про подію, що має ознаки страхового випадку. Відповідно експертного автотоварознавчого дослідження від 27.03.2020 № 3460 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу складає 172072,49 грн. Відповідно рахунку ТОВ «Бриллиант Авто» № [NUMBER] від 17.03.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , складає 154865,24 грн. Позивачем на підставі страхового акту № 00339882 від 30.03.2020 визнано подію страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за договором у розмірі 144828,74 грн. шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Бриллиант Авто», що підтверджується платіжним дорученням № 144681 від 31.03.2020, та 10036,50 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою № 019765 від 31.03.2020. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Кредо» відповідно полісу № АК 1412269 із лімітом відповідальності 100000,00 грн., франшиза-2000,00 грн. ТДВ «Страхова компанія «Кредо» здійснило відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно платіжного доручення № 4423 від 29.04.2020 у межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи. Позивач вважає, що виконав свої зобов`язання відшкодувавши втрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 1412269. Позивач вважає, що йому перейшло право вимоги до відповідача на підстав ст. 993 у порядку суброгації. Просить стягнути із [PERSON] у порядку суброгації на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 52865,24 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 04.04.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. У матеріалах справи міститься договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 009045/4615/0000027 від 18.12.2019, укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] , предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані із його транспортним засобом «Kia Sportage», д/н [NUMBER] . У матеріалах справи міститься довідка Управління патрульної поліції в Запорізькій області Національної поліції № 3020031387853545 про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 30.01.2020 о 23 годині 01 хвилині, згідно якої учасниками дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] (водій транспортного засобу «Kia Sportage», д/н [NUMBER] ) та [PERSON] (водій транспортного засобу «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] ). Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області у справі № 314/1202/20 від 14.04.2020, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що мало місце 30.01.2020 на перехресті автошляхів Спасівка-Вільнянськ та Запоріжжя-Донецьк. У матеріалах справи міститься заява від 31.01.2020 [PERSON] № 00339882, адресована ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», про подію, що має ознаки страхового випадку із наданими останнім поясненнями. У матеріалах справи міститься висновок від 20.03.2020 № 3460, експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , за результатами якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.01.2020, складає 172072,49 грн. Відповідно рахунку ТОВ «Бриллиант Авто» № [NUMBER] від 17.03.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», д/н [NUMBER] , складає 154865,24 грн. У матеріалах справи міститься страховий акт № 00339882 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», згідно якого подія, що мала місце 30.01.2020, кваліфікована як страховий випадок, згідно акту та за умовами договору страхування № 009045/4615/0000027 від 18.12.2019, прийнято рішення виплатити страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 144828,74 грн., шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Бриллиант Авто», що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2020 № 144681. У матеріалах справи міститься заява позивача № 27454 на виплату страхового відшкодування адресована ТДВ «СК «Кредо», зі змісту якої вбачається, що оскільки транспортний засіб постраждалої сторони на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», за умовами договору добровільного страхування № 009045/4615/0000027 від 18.12.2019, позивачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 154865,24 грн. (144828,74 грн. на рахунок СТО та 10036,50 грн. в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу), відповідно позивач просив ТДВ «СК «Кредо» здійснити відшкодування шкоди, а саме 154865,24 грн. ТДВ «Страхова компанія «Кредо» здійснило відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно платіжного доручення № 4423 від 29.04.2020 у межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи (98000,00 грн.). У матеріалах справи міститься досудова вимога № 27454 адресована позивачем відповідачу, яка залишена поза увагою останнього. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За приписами\~п.\~36.2\~ст.\~36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» від\~01.07.2004\~№ 1961\~(в\~редакції чинній\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин),\~страховик (МТСБУ)\~протягом 15\~днів з\~дня узгодження\~ним розміру\~страхового відшкодування\~з особою,\~яка має\~право на\~отримання відшкодування,\~за наявності\~документів,\~зазначених у\~ст.\~35\~цього\~Закону,\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~але не\~пізніш як\~через 90\~днів з\~дня отримання\~заяви про\~страхове відшкодування\~зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41\~цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. За положеннями ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору (ч. 1 ст. 988 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК України). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 20.04.2018 у справі № 910/8982/17 вказав, що основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове-пов`язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником-страховик. Деліктне зобов`язання-первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1\~cт. 991 ЦК України ), але не навпаки. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто, заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц. Із роз`яснень, які містяться у п. 27 Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 01.03.2013\~№ 4\~«Про деякі\~питання застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів про\~відшкодування шкоди,\~завданої джерелом\~підвищеної небезпеки»,\~встановлюється,\~що при\~вирішенні спорів\~про право\~зворотної вимоги\~страховика суди\~повинні розрізняти\~поняття «регрес»\~та «суброгація».\~Так,\~у випадку\~суброгації відбувається\~лише заміна\~осіб у\~вже наявному\~зобов`язанні (заміна\~активного суб`єкта)\~зі збереженням\~самого зобов`язання.\~У такому\~разі,\~страхувальник передає\~свої права\~страховикові на\~підставі договору\~і сприяє\~реалізації останнім\~прийнятих суброгаційних\~прав.\~У випадку\~регресу одне\~зобов`язання замінює\~собою інше,\~але переходу\~прав від\~одного кредитора\~до іншого\~не відбувається.При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96 встановлено особливий правовий режим. Аналізуючи зміст наведених норм законодавства суд не може не дійти висновку, що від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки, що кореспондується із правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 № 6-112 цс 13. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За таких\~обставин суд,\~оцінюючі докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому їх\~дослідженні,\~оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, враховуючи отриману суму страхового відшкодування, приходить до беззаперечного висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved