Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачаПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та просить стягнути з відповідача 81\~314,87 грн. як вартість завданих матеріальних збитків, понесені витрати на автотоварознавче дослідження у сумі 5\~703,00 грн. та лікування у сумі 932,06 грн., посилаючись на вину застрахованої у відповідача особи у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої їй завдано збитків. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 28 липня 2022 року о 13-55 годині по вул. Дніпровське шосе, 41 у м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за її участю та [PERSON] , яка згідно наданих до патрульної поліції пояснень повністю визнала себе винною у дорожньо-транспортній пригоді. У повідомленні від страхувальника про настання дорожньо-транспортної пригоди зазначено поліс ОСЦПВ серія ЕР № 207227987, оформлений в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із терміном дії з 14.12.2021 по 13.12.2022. Процедуру повідомлення страховика про настання ДТП було виконано негайно на місці, що стало підставою для наступного складання учасниками пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу). Наприкінці липня оцінювачем було проведено оцінку вартості завданих внаслідок ДТП збитків її автомобілю, що склало 81\~314,87 грн. Однак скеровані відповідачу документи повернулися не врученими, на телефонні дзвінки страхова компанія не реагує. За відомостями МТСБУ анульовано ліцензію відповідача та виключено товариство з Державного реєстру фінансових установ. Ліміт відповідальності за полісом ОСЦПВ по майну становить 130\~000,00 грн., із заподіяння шкоди життю і здоров`ю 260\~000,00 грн. Тому оскільки внаслідок ДТП завдано також шкоди її здоров`ю, внаслідок чого вона понесла витрати на лікування у сумі 524,80 грн. та на проведення СМЕ 407,26 грн., просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 09 січня 2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своє час та належним чином у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Представник позивача адвокат Дорош С.П. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його та позивача відсутності, на вимогах наполягає. Представник відповідача ПрАТ«СК «Український страховий стандарт» у судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК Українита відсутність заяви позивача про розгляд справи в заочному порядку з винесенням по справі заочного рішення, що є обов`язковою підставою для розгляду справи в заочному порядку (пункт 4 частини першої статті 280 ЦПК України),суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судомпозивач [PERSON] є власником автомобіля «ToyotaAygo» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 8 копія свідоцтва). 28\~липня 2022року о 13-55 годині по вул. Дніпровське шосе, буд. 41 у м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участюToyotaAygo» реєстраційний номер [NUMBER] керуванням водія [PERSON] та автомобіля «FordEscape» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . За повідомленням Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, учасники дорожньо-транспортної пригоди скористались своїм правом та дійшли згоди про спільне складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол) на підставі п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На місці пригоди працівниками поліції від учасників були відібрані пояснення про вказану пригоду (а.с. 31). Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 357/09-22, складеного 19 вересня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданоговласнику транспортного засобу «ToyotaAygo» реєстраційний номер [NUMBER] становить 81\~314,87 грн. (а.с. 9-24). Крім того, позивачем [PERSON] понесені витрати на лікування та складання висновку СМЕ з метою визначення ступеня тяжкості отриманих у результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, загальна сума яких склала 932,06 грн. (а.с. 39-43 копії медичних виписок, чеків, висновку СМЕ). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі статтями 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України. За інформацією, отриманою з ЦБД МТСБУ договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/207227987 укладений між [PERSON] і ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» по відношенню до транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] (а.с. 36-37). [PERSON] у письмових поясненнях працівникам патрульної поліції визнала вину у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 28 липня 2022 року о 13-55 годині по вул. Дніпровське шосе у м. Кривому Розі (а.с. 32 копія пояснення). Потерпілою особою [PERSON] складено повідомлення від страхувальника про настання дорожньо-транспортної пригоди, із зазначенням інформації про ДТП та страхувальника і полісу страхування, однак указане повідомлення залишено страховою компанією без реагування. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц). Таким чином, вимоги про виплату страхового відшкодування та витрат на лікування підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення витрат, понесених позивачем на проведення експертизи, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно з частиною першою, пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139\~ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша\~статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач в відповідач (частина перша\~статті 48 ЦПК України). Позивачем витрачено на проведення експертного авто товарознавчого дослідження 4200 грн. та 1500 грн. , що підтверджується меморіальним ордером та квитанцією ( а.с. 25-26 ) та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування сплаченого при подачі до суду судового збору в сумі 992,40 грн. (а.с. 1), яку суд вважає можливим задовольнити.. Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так в матеріалах справи міститься копії договору про надання правничої допомоги від 21.10.2022, додаткової угоди до договору із зазначенням переліку видів наданих послуг та суми погодженого гонорару, прибуткового касового ордеру про сплату гонорару адвокату, тощо. За правилами статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У зв`язку з відсутністю заперечень у цій частині збоку відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги у частині стягнення витрат на правничу допомогу, що склала 3000 грн.

Outcome: approved