Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Чорна Світлана Олександрівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2021 року, по цивільній справі №727/4890/20, провадження 2/727/215/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, залишеним в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 15.03.2022 року, між нею та відповідачем було поділено спільне майно подружжя. З [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 421\~426 грн. 36 коп., яка складається з грошової компенсації різниці вартості її частки у сумі 226\~597 грн. 86 коп. та 194\~828 грн. 50коп - 1/2 частки вартості автомобіля. Окрім того з [PERSON] на користь [PERSON] , було стягнуто також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11\~350 грн. 80 коп, а також на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача, відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили 15.03.2022 року, становить 444\~777 грн.16 коп. Рішення суду набрало законної сили 15.03.2022 року і на його виконання 22.03.2022 року Шевченківським районним судом м. Чернівці був виданий виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання. 25.05.2022 року Першим відділом ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження № 69093961 щодо стягнення зазначеної заборгованості з боржника [PERSON] , яке до цього часу відповідачем боржником [PERSON] не погашено. Оскільки [PERSON] починаючи 15.03.2022 року, часу набрання рішенням суду законної сили, та до цього часу не виконав рішення суду щодо погашення заборгованості в загальному розмірі 444\~777 грн. 16 коп., яка була стягнута з відповідача [PERSON] , рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2021 року, дана сума є заборгованістю, яка до цього часу не погашена, а отже це є зобов`язанням, виконання якого відповідач [PERSON] прострочив, в зв`язку із чим наступають наслідки відповідальності за порушення грошового зобов`язання передбачені ст.625 ЦПК України. З урахуванням\~того,\~що сукупний\~індекс інфляції\~за прострочений\~відповідачем період\~оплати боргу\~з 15.03.2022року\~по 31.01.2023\~року,\~становив 123,994%\~(\~у березні\~2022року\~-\~104,5%, квітні 2022р.\~-\~103,1%,\~травні 2022р.\~-\~102,7%,\~червні 2022р.\~-\~103,1%,\~липні 2022р.\~-\~100,7%,\~серпні 2022р.-\~101,1%,\~вересні 2022р.-\~101,9%,\~жовтні 2022р.\~-\~102,5%\~,\~листопаді 2022р.\~-\~100,7%,\~грудні 2022р.\~-\~100,7%\~та січні\~2023р.\~-\~100,8%),\~інфляційні нарахування\~на суму\~боргу 444\~777\~грн.16\~коп.\~становлять 106\~721,79\~грн., які вона просить стягнути з відповідача, виходячи з розрахунку: 444 777,16грн - (сума основного боргу) х 123,994% (сукупний індекс інфляції) /100 % = 106 721,79грн. Окрім того,\~розмір 3\~%\~річних від\~простроченої суми\~боргу в\~сумі 444\~777\~грн.\~16\~коп. за період\~з 15.03.2022року\~по 15.02.2023\~року (11\~місяців),\~які підлягають\~до стягненню\~з відповідача,\~становить 12\~231\~грн.\~37\~коп. (3% річних - 13 343,31 грн., відповідно один місяць - 1 111,94 грн. х 1 місяців = 12231,37 грн.). На основі викладеного, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з 15.03.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 106\~721 грн. 79 коп. та 12\~231 грн. 37 коп. 3 % річних за період з 15.03.2022 року по 15.02.2023 року, а всього 118\~953 грн. 16 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1189 грн. 53 коп., та витрати на правничу допомогу в сумі 14\~200 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак спрямували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи судом, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3 та п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2021 року, по цивільній справі №727/4890/20, провадження 2/727/215/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, залишеним в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 15.03.2022 року, між позивачем та відповідачем було поділено спільне майно подружжя. З [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 421\~426 грн. 36 коп., яка складається з грошової компенсації різниці вартості її частки у сумі 226\~597 грн. 86 коп. та 194\~828 грн. 50коп - 1/2 частки вартості автомобіля. Окрім того з [PERSON] на користь [PERSON] , було стягнуто також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11\~350 грн. 80 коп, а також на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача, відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили 15.03.2022 року, становить 444\~777 грн.16 коп. (а.с.14-32). 25.05.2022 року Першим відділом ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження № 69093961 щодо стягнення зазначеної заборгованості з боржника [PERSON] , яке до цього часу відповідачем боржником [PERSON] не погашено, відповідно до постанови про відкриття ВП №69093961 від 25.05.2022року та виконавчого листа (а.с.33-35). Крім того наявність заборгованості в повному обсязі підтверджується відповіддю Першим відділом ДВС у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) від 07.11.2022року №70530 (а.с.36). Відповідно до ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Частинами 1 та 3 статті 431 ЦПК України Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Статтями 1 та ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підстави та порядок та правова природа нарахування 3% річних визначені у Правовій позиції Верховного Суду України від 26 квітня 2017 р по справі №3-1522гс16, в якій зазначено: Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер вiдповiдних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Адже інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК. Згідно з ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення зобов`язання може полягати, як у вчиненні дії, тобто виконання зобов`язання не в повному обсязі або з порушенням строків, або неналежним чином, так і бездіяльності, яка полягає у невиконанні зобов`язання. З урахуванням\~того,\~що сукупний\~індекс інфляції\~за прострочений\~відповідачем період\~оплати боргу\~з 15.03.2022року\~по 31.01.2023\~року,\~становив 123,994%\~(\~у березні\~2022року\~-\~104,5%, квітні 2022р.\~-\~103,1%,\~травні 2022р.\~-\~102,7%,\~червні 2022р.\~-\~103,1%,\~липні 2022р.\~-\~100,7%,\~серпні 2022р.-\~101,1%,\~вересні 2022р.-\~101,9%,\~жовтні 2022р.\~-\~102,5%\~,\~листопаді 2022р.\~-\~100,7%,\~грудні 2022р.\~-\~100,7%\~та січні\~2023р.\~-\~100,8%),\~інфляційні нарахування\~на суму\~боргу 444\~777\~грн.16\~коп.\~становлять 106\~721,79\~грн., які вона просить стягнути з відповідача, виходячи з розрахунку: 444 777,16грн - (сума основного боргу) х 123,994% (сукупний індекс інфляції) /100 % = 106 721,79грн., що має своє відображення у наданих позивачем розрахунку (а.с.37-39). Суд приймає даний розрахунок вважає його обґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з 15.03.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 106\~721 грн. 79 коп. та 12\~231 грн. 37 коп. 3 % річних за період з 15.03.2022 року по 15.02.2023 року, а всього 118\~953 грн. 16 коп. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1189 грн. 53 коп., сплата яка підтверджена документально (а.с.1). Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та адвокатом Чорною С.О. 01.02.2023 року укладено договір про надання правової допомоги. Клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 14200 грн. відповідно до акту прийому-передач виконаних робіт. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Саме інша сторона зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позовні вимоги були розглянуті в спрощеному провадженні, відповідач не перешкоджав у розгляді справи, та позов задоволено,\~суд вважає стягнути з відповідача 5 000 (п`ять тисячі) гривень на правничу допомогу.

Outcome: approved