Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Воропай Р.М., звернувся до суду з позовом до Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зняття арешту з майна. В обґрунтування вимог посилається на те, що Кременецьким ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області в рамках виконавчого провадження №53059139 було винесено постанову про арешт майна боржника від 07.12.2016, виконавчий лист №601/2692/15-ц від 03.10.2016. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на все майно, що належало [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67173509 від 05.11.2021, після смерті [PERSON] , арештоване майно перейшло в спадок до [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №303720868 від 28.06.2022 на підставі постанови № 53059139 від 07.12.2016 року Кременецького МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області внесено обтяження у вигляді арешту на все майно. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить [PERSON] на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти користуватися та розпоряджатися майбутнім майном, яке вона хоче придбати. 02.08.2022, [PERSON] звернулась з клопотанням про зняття арешту з майна накладеним Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області в рамках виконавчого провадження №53059139, на що отримала відмову, оскільки відповідно до відповіді Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області №24998 від 09.08.2022 не сплачено виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та штрафів, у виконавчому проваджені не здійснена заміна сторони виконавчого провадження з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Вказує, що після повторного звернення 29.09.2022 №12, Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області 11.10.2022 було знову відмовлено у знятті арешту, оскільки не здійснена заміна сторони виконавчого провадження з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Зазначає, що оскільки боржником було сплачено заборгованість на користь ПАТ «Кредобанк», що підтверджується Довідкою про відсутність заборгованості вих. №ДГ2608/4 від 26.08.2020 та Довідкою про виконання зобов`язання від 23.06.2022 не є, виправданим втручання у право особи на мирне володіння майном збереження протягом тривалого часу арешту належного мені майна за відсутності майнових претензій з боку стягувана. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 12\~січня 2023\~року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Позивачці було надано термін для усунення недоліків, а саме п`ять днів з дня отримання ухвали. В наданий судом строк позивачкою недоліки усунуті. Ухвалою судді Кременецького районного\~суду Тернопільської\~області від 30.01.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 14 лютого 2023 року до суду надійшла заява представника позивачка [PERSON] адвоката Воропая Р.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу «EASYCON». Ухвалою судді Кременецького районного\~суду Тернопільської\~області від 14.02.2023 заяву представника позивачки [PERSON] адвоката Воропая Руслана Миколайовича про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено. 12 лютого 2023 року на адресу суду поступив відзив на позовну заяву №5882 від 10.02.2023 в якому Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області заперечує проти вимог позивача. Вказує, що Законом України про виконавче провадження не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.7 ст. 37 Закону України про виконавче провадження. Окрім того, зазначає що Кременецький відділ державної виконавчої служби не може бути відповідачем у справі. 22 березня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката\~Воропая Р.М.\~про залучення\~додатково в\~якості відповідачів: Відповідач 2\~ Публічне акціонерне\~товариство «Кредобанк»\~та Відповідач\~3\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». Ухвалою Кременецького районного\~суду Тернопільської\~області від 22.03.2023 клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Воропая\~Р.М. про залучення відповідачів задоволено. Залучено до участі у цивільній справі 601/41/23 за позовом [PERSON] до Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зняття арешту з майна: відповідача 2 Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»; відповідача 3\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», змінивши статус останнього з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на співвідповідача. Представник позивача адвокат Воропай Р.М у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Кременецького відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Кременецькому районі\~Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подано заяву до суду, просять справу розглядати без участі представника. Представники відповідачів Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомили. Заслухавши представника позивача, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.) Судом встановлено, що Кременецьким ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області в рамках виконавчого провадження №53059139 було винесено постанову про арешт майна боржника від 07.12.2016, виконавчий лист № 601/2692/15-ц від 03.10.2016. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на все майно, що належало [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] . Згідно Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67173509 від 05.11.2021, після смерті [PERSON] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 02.06.2018, арештоване майно перейшло в спадок до [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] . Згідно клопотання №11 від 02.08.2022, [PERSON] звернулась до Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області про зняття арешту з майна накладеним в рамках виконавчого провадження №53059139. Відповідно до відповіді №24998 від 09.08.2022 Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області відмовлено в клопотанні, оскільки не сплачено виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та штрафів, у виконавчому проваджені та не здійснена заміна сторони виконавчого провадження з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29.09.2022\~представник [PERSON] - адвокат Воропай Р.М звернувся з адвокатським запитом №12 в якому просив повідомити які є заборгованості за [PERSON] , надати реквізити для сплати виконавчого збору, у разі погашення боргу просив зняти арешт з майна. До запиту було надано копії: квитанції про сплату за кредитом «Кредобанк», довідки про відсутність заборгованості, довідки про виконання зобов`язання. Відповідно до відповіді № 32278 від 11.10.2022 Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області повідомлено, що у відділу відсутні підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника (або його частини), оскільки вичерпний перелік таких підстав визначений у ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках, прямо не передбачених у вказаній нормі, арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Окрім того, зазначає, що у виконавчому проваджені не здійснена заміна сторони виконавчого провадження з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» . Згідно довідки №ДГ2608/4 від 26.08.2020 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» інформує, що станом на 26.08.2020 [PERSON] повною мірою виконала зобов`язання за кредитним договором. Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV (у редакції, що діяла на момент винесення постанови) передбачено, що арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2,5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404 (в редакції, на момент звернення позивача до суду), у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій. Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню. Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні. У справі встановлено, що після повернення банку виконавчого документа про стягнення кредитної заборгованості особа, яка придбала право вимоги підтвердила повне виконання зобов`язань за кредитним договором та не заперечувала проти зняття арешту із майна боржника. Законом України "Про виконавче провадження" не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника був заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовувався для забезпечення реального виконання виконавчого листа, виданого 03.10.2016 Кременецьким районним судом. Водночас, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі №161/14034/20, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022 №203/3435/21 Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1. ст. 321 ЦК України). Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на майно [PERSON] , за відсутності відкритих виконавчих проваджень, а отже і правових підстав для цього, порушує право спадкоємця [PERSON] , внаслідок чого вона не може набути право власності на спадкове майно та позбавлена змоги користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Outcome: approved