Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 21 січня 2012 року. В обґрунтування вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. З відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, неповнолітніх дітей не мають з відповідачем. З січня 2022 року спільне життя з відповідачем було припинено через відсутність взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов`язки, відсутність спільних інтересів та з того часу проживають окремо, припинили вести спільне господарство, кожен живе своїм життям. Вказує також на те, що фактично з вересня 2022 року вона будує нові сімейні відносини з іншим чоловіком. Наміру зберігати шлюб не має, примирення вважає неможливим, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Вороновська О.В., не з`явились, надіславши на електронну адресу суду заяву, зареєстровану в канцелярії 09 травня 2023 року, в якій просить розглянути справу без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будь-яких заяв або клопотань, відзову на позов чи заперечень проти позову до суду не надав. Про розгляд справи судом відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 16, 24). Відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі того, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21 січня 2012 року зареєстрували шлюб в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 21 та видано свідоцтво про шлюб, з якого вбачається, що під час реєстрації шлюбу позивач не змінювала свого прізвища (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження виданого 10 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції м. Дніпропетровська серія та номер [NUMBER] позивач та відповідач мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Наявності між сторонами спільних неповнолітніх дітей, з матеріалів справи не встановлено. Позивач не бажає примирятися з відповідачем та наполягає на розірвання шлюбу. Спору про поділ майна подружжя заявлено не було. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, на розірвання якого наполягає сторона позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved