Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

23.10.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява позовом [PERSON] до Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, треті особи, - [PERSON] , [PERSON] , - про визнання права власності в порядку спадкування, (Том № 1, а.с., 2 - 7), в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: - Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування, право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, а саме на: житловий будинок під літ, «А 1» та 1/3 частину житлового будинку під літ. «А» згідно поверхневого плану, з прибудовою, сарай під літ «Б», сарай під літ «б-І», літня кухня під літ. «В», жомова яма під літ. «Г», криниця під літ. «L», вимощення під літ. «t», воріт під літ. «h» та «h-3», паркану під літ. «h-1», «h-2» та «h-4»? що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 06.11.2008 (справа № 2-642/08). Вищевказані позовні вимоги позивачка [PERSON] обгрунтовувала в мотивувальній частині її позовної заяви наступними обставинами та нормами права: - [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.04.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 108 (додаток до позову № 2). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, серед іншого, увійшло нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: - житловий будинок А-1 та 1/3 частина будинку А згідно поверхневого плану, з прибудовою, сарай Б, сарай б-1, літня кухня В, жомова яма Г, криниця L, вимощення Т, ворота Н та Н-3, паркан Н-1, Н-2, Н-4. що становить 51 /00 частини будинковолодіння, вартістю 99 520 грн. Право власності на зазначене майно визнано за [PERSON] на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 2-642/08 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Леонівської сільської ради, третя особа: Кагарлицьке бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на спадкове будинковолодіння та поділ його в натурі між спадкоємцями за заповітом (додаток до позову № 3). Наведене підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (додаток до позову № 4) та інформацією, наданою Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» (додаток до позову № 5). Після смерті [PERSON] до спадкоємців першої черги належала лише його дружина [PERSON] (рідна тітка позивача). Дітей у подружжя не було, а батьки спадкодавця, на день його смерті, давно померли. У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Нотаріусом заведено спадкову справу: номер у Спадковому реєстрі 59531054, номер у нотаріуса 20 2016 Дане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45154856 від 21.09.2016 (додаток до позову № 7). Отже, [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] , але отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не встигла, оскільки [INFO] вона померла. На підтвердження наведеного до позову додається копія свідоцтва про смерть, виданого 17.11.2016 Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (повторно), (додаток до позову № 8). Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України, право па спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохотення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу За життя, рідна тітка позивача - [PERSON] , склала заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В., який зареєстровано в реєстрі за № 2514 та внесено реєстраційний запис до Спадкового реєстру № 59530525. За змістом заповіту померла заповіла позивачу лише квартиру у м. Обухів Київської області. У той же час, заповітом не було охоплено інше спадкове майно, яке належало [PERSON] . За таких обставин, право на спадкування перейшло до спадкоємців за законом. Так, згідно зі ст.ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, йоро баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. На момент її смерті [PERSON] , спадкоємців першої черги не було. До спадкоємців другої черги належала рідна сестра (мати позивача) - [PERSON] , однак [INFO] вона померла. Як передбачено ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належана б за законам їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, право на спадкування перейшло до позивача, [PERSON] , яка є рідною племінницею спадкодавця [PERSON] . На підтвердження родинного зв`язку до позову додається: копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] (матері позивача); копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] ; копії свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження позивача (додаток до позову № 9 - № 14). У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Клименко О.П. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . На підставі вказаної заяви нотаріусом заведено спадкову справу № 58/2016, відомості про яку внесені до Спадкового реєстру, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45922169 від 25,11.2016 (додаток до позову № 15). По закінченню шестимісячного строку позивач, [PERSON] , звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру (додаток до позову № 16, № 17). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] їй було відмовлено через відсутність належної реєстрації права власності на спадкове майно на ім`я [PERSON] . Зокрема в Реєстрі не зазначені об`єкти нерухомості - наявні житлові будинки, господарські будівлі та споруди, відповідно до спадкових часток (додаток до позову № 18, лист приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. від 27.08.2018). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Слід зазначити, що до 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення тощо, проводилося Бюро технічної інвентаризації відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 (далі- Тимчасове положення) Тобто ресстрацію права власності за рішенням суду проведено за [PERSON] згідно з Тимчасовим положенням, чинник на час реєстрації об`єкту нерухомого майна, розташованого на [ADDRESS] . Так, п.п. 1.7., 3.10., 6.2.1. Тимчасового положення було передбачено, що державна реєстрація прав проводилася реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації. Одночасно з прийняттям рішення про державну реєстрацію прав реєстратором вносилися записи до відповідного розділу Реєстру прав. Зокрема, записи про об`єкт, права щодо якого підлягали державній реєстрації, повинні були містити: тип (призначення) об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (житловий будинок, квартира, приміщення, об`єкт незавершеного будівництва тощо); реєстраційний номер об`єкта та його адресу (місцезнаходження); опис об`єкта та зміни в його описі (дані про будівлі, споруди, їх частини, об`єкт незавершеного будівництва; найменування та літеровка; загальна та житлова площа тощо); вартість об`єкта, що визначаються на дату проведення технічної інвентаризації такого об`єкта. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане 27.11.2008 Кагарлицьким бюро технічної інвентаризації, за [PERSON] зареєстровано 51/100 частку домоволодіння розташоване на вуя. Центральна (колишня назва [ADDRESS] (додаток до позову № 4). Тобто реєстратором БТІ при реєстрації права власності, всупереч вимогам п.п. 1.7., 3.10., 6.2.1. Тимчасового положення, не було зазначено всі необхідні дані про об`єкт нерухомого майна, належного [PERSON] , а саме об`єкти, визначені як у технічному паспорті на домоволодіння (додаток до позову № 19), так і в рішенні Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 2-642 08. Зокрема, житлові будинки з господарськими будівлями га спорудами, відповідно до технічного паспорту: житловий будинок під літ. «А1», 1/3 частину житлового будинку під літ. «А» згідно поверхневого плану, з прибудовою під літ. «а», 1/3 частину сараю під літ. «Б», сараю під літ. «б-1», літної кухні під літ. «В», жомової ями під літ. «Г», криниці під літ. «L», вимошення під літ. «t», воріт під літ. «h» та «h-3», паркану під літ. «h-1», «h-2» та «h-4». Крім того, з 1 січня 2013 року запроваджений та введений в дію Державний реєстр речових прав на неру хоме майно, який включає в себе все нерухоме майно (квартири, будинки, приміщення, комплекси, об`єкти незавершеного будівництва, земельні ділянки), реєстрацію в якому проводять нотаріуси, державні реєстратори. Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, державна реєєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав (далі - Порядок державної реєстрації речових прав). Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінетів Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141. Згідно з абз. 2 п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме шино. Також відповідно до вимог п. 66 Порядку державної регетрації речових прав, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Згідно з п. 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (далі - Порядок ведення Державного реєстру речових прав) до державного реєстру прав вносяться такі відомості про об`єкт нерухомого майна, зокрема: тип об`єкта; площа (загальна та (за наявності) житлова); опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю); відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є складною річчю); адреса об`єкта нерухомого майна; реєстраційний номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (у разі відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, право власності на який було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно). За таких обставин, як і на момент реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] , так і на даний час, існують певні вимоги щодо відомостей про об`єкт нерухомого майна. Саме через відсутність визначених об`єктів нерухомого майна, зокрема наявних житлових будинків, господарських будівель та споруд, відповідно до спадкових часток, на даний час позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище майно. Відповідно до положень ст. 12 і 6 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов 'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належачи спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Через неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю належної реєстрації права власності на нерухоме майно, позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. У ч. 1 ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред 'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов 'язані між собою позовні вимоги пред 'явлені одночасно щодо декількох об 'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. В абз. 14 п. 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На виконання вимог п.п. 9, 10 ч. З ст. 175 ЦПК України зазначала наступне: 1. В зв`язку з розглядом справи, позивач не передбачає понесення додаткових судових витрат, окрім сплаченого судового збору в сумі 995 грн. 20 коп. (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). 2. Позивач підтверджус те. що нею не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Враховуючи викладене та

Outcome: approved