Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

20 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] з 1/4 частини, визначених рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2016 року у справі за № 585/142/16-ц, до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2016 року у справі за № 585//497/16-ц шлюб між позивачем та [PERSON] , зареєстрований 30 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 100 - розірвано. З позивача рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2016 року стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24 грудня 2021 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб, [INFO] у них народилась дитина [PERSON] . Позивач безробітній, оскільки за ініціативи роботодавців через скорочення був звільнений, та не працює, жодних інших доходів не отримує. Крім того, повністю на його утриманні перебуває батько [PERSON] , [INFO] , що є особою з інвалідністю І групи з ураженням опорно-рухового апарату та потребує постійного стороннього догляду. Інші родичі, які б могли здійснювати догляд за його батьком - відсутні, тому фактично тягар його утримання лежить повністю на позивачу. Весь час позивач щомісячно сплачував аліменти, та приймав участь в інших витратах на дитину, намірів ухилитись будь-яким чином від сплати аліментів не має. Проте, їх сплата у присудженому розмірі ставить його у тяжке матеріальне становище, в зв`язку з тим, після винесення рішення суду народилась ще одна дитина, яка також потребує матеріального утримання, а він не має змоги утримувати обох дітей у однаковому розмірі (по 1/4 частині), що є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини. Ухвалою судді від 13.03.2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03.04.2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача в заяві до суду просив справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2016 року, справа № 585/497/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 100 розірвано(а.с. 11). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с. 13). 24 грудня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2021, виданого Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)(а.с. 14). [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2022, виданого Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)(а.с. 15). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік [PERSON] доходів не отримує (а.с. 20-22). Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА за № 649593 від 29.09.2011 та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1986, виданого виконкомом Рогинської сільської ради Роменського району Сумської області, батько [PERSON] [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю І групи з ураженням опорно-рухового апарату та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 16-19). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України) у редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 р. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, на утримання сина [PERSON] , у сім`ї позивача змінилися обставини, які впливають на зміну майнового стану, а саме: він одружився і у нього народилась донька [PERSON] , які перебувають на його утриманні. Крім того, позивач ніде не працює, не отримує доходи, на утриманні також перебуває батько-особа з інвалідністю І групи. Враховуючи викладене, суд суд вбачає, що зазначене впливає на зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів, а тому утримання дитини потребує додаткових витрат, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] щомісяця, на думку суду є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК Українита визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, з огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів до 1/6 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial