Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 08.01.2009 року вони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть протягом останніх п`яти років, їхні стосунки існують лише формально. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від адвоката відповідача Дон В.О. 09.05.2023 року до суду надійшло клопотання із запереченнями щодо розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якому адвокат відповідача просить призначити судовий розгляд справ із викликом сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 травня 2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 09.05.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Дон В.О., у якому зазначено наступне: відповідач [PERSON] не погоджується і не визнає обставини, зазначені позивачкою [PERSON] стосовно того, що протягом п`яти останніх років склалися неприязні стосунки, спільне господарство не мають, проживають окремо. Вказав, що з початком вторгнення рф на територію України позивач [PERSON] виїхала 07.03.2022 року за кордон до Словацької Республіки у місто Кошиці, де наскільки відомо відповідачу мешкає і до сьогодні. До цього часу подружжя проживало разом, сварок та непорозумінь не виникало, вели спільне господарство. Діти проживали разом з ними. Отримання позовної заяви про розірвання шлюбу стало для відповідача несподіванкою. Таким чином, відповідач [PERSON] вважає датою припинення шлюбних відносин саме 07 березня 2022 року. Крім того, з урахуванням позиції позивача по справі [PERSON] про відсутність наміру зберегти шлюб відповідачем [PERSON] позов визнається. Також вказав, що відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, а тому звільнений від сплати судового збору в усіх інстанціях. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідач та адвокат відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечували з підстав, викладених у відзиві, просили встановити дату припинення шлюбних відносин - 07.03.2022 року. Заслухавши відповідача, адвоката відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 08.01.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.04.2023 року (видане повторно). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка в позові зазначила, що протягом останніх п`яти років з відповідачем спільне господарство не ведуть. Разом з тим, відповідач з даним твердження позивачки не погоджується, та стверджує, що вони з позивачкою проживали однією сім`єю та вели спільне господарство до 07.03.2023 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю до березня 2022 року, а потім позивачка після початку війни з рф у березні 2022 року виїхала до Словацької Республіки, і до цього часу не повернулась. Тобто сім`я розпалася у березні 2022 року. В ході розгляду справи судом з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, спільне господарство не ведуть з березня 2022 року, збереження сім`ї не можливе. Майновий спір між сторонами можливий. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовної вимоги про розірвання шлюбу сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який вона просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до копії пенсійного посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved