Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивачка 23.12.2022 звернулась з позовом до Городоцької міської ради Львівської обл., просила визнати недійсними: розпорядження голови Городоцької РДА №87 від 20.02.2002 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,9089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №013783 виданий 27.02.2002 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №87 від 20.02.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №281, скасувавши запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, визнати за [PERSON] , [INFO] право на земельну частку (пай) площею 2,04 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату ЛВ №00922732 виданого 06.04.1997 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за №13759, в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] ,\~що помер\~ [INFO] , мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на майно спадкодавця, так як вони проживали із ним на час його смерті, то вважали, що фактично прийняли спадщину, то звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] . В інший спосіб, як звернутись з означеним позовом до суду вона оформити спадщину не може, просила позов задовольнити. 10.03.2023 треті особи з самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання за ними право на 1/3 частини за кожним від земельної частки (паю) площею 2,04 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] на підставі Сертифікату ЛВ №00922732 виданого 06.04.1997 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за №13759, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , мотивуючи тим, що є дітьми спадкодавця і такими ж спадкоємцями як і позивачка, оскільки подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька, тобто фактично прийняли спадщину. Ухвалою підготовчого засідання від 10.03.2023 вказаний зустрічний позов прийнятий до провадження та об`єднаний із первісним позовом. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином попереджалися про час та місце розгляду справи (а.с.92). Треті особи з самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, подали заяви, в якій свої позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, позов [PERSON] просили задоволити частково, зокрема визнати за нею право на 1/3 частину земельної частки (паю) площею 2,04 умовних кадастрових гектари, №0092732 виданого 06.04.1997 та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за №13759, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] (а.с.78). Представник Городоцької міської ради Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 06.01.2023 міський голова подав пояснення, у яких позов фактично визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.48-50). Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській обл. до суду не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належно (а.с.94). Третя особа - Львівська районна адміністрація в судове засідання не з`явився, 26.04.2023 голова райдержадміністрації подала клопотання, яким просила про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.98). Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті, слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. \~ \~ \~ \~Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Пункт 24\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16.04.2004\~№7\~передбачає,\~що член\~колективного сільськогосподарського\~підприємства,\~включений до\~списку,\~що додається\~до державного\~акта на\~право колективної\~власності на\~землю,\~набуває права\~на земельну\~частку (пай)\~з дня\~видачі цього\~акта.\~Невнесення до\~зазначеного вище\~списку особи,\~яка була\~членом КСП\~на час\~передачі у\~колективну власність\~землі,\~не може\~позбавити її\~права на\~земельну частку. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року . Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19). \~ \~ \~ \~Згідно положень ст.236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. За положеннями ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. За положеннями ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, згідно положень абз.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За положеннями ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається із Державного акту серії І-ЛВ №013783 виданого на ім`я [PERSON] 27.02.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від 20.02.2002 за №87 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю за №281 датою його видачі є 27.02.2002. (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). Оскільки на час видачі державного акта серії І-ЛВ №013783 виданого на ім`я [PERSON] 27.02.2002 року на підставі розпорядження голови Городоцької РДА від 20.02.2002 за №87, останній помер, тому такий державний акт слід визнати недійсним, як і розпорядження на підставі якого він виданий. Із Книги Реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай) за [PERSON] значився зареєстрованим Сертифікат №13759 від 06.04.1997 виданий на підставі розпорядження Городоцької РДА №589 від 22.07.1996р. за яким йому належало право на земельну частку (пай) площею 2,04 умовних кадастрових гектари на території Долинянської сільської ради (а.с.19). Вказане свідчить про те, що [PERSON] ще за життя був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку Сертифікату чи Державного акту після його смерті не може слугувати до звуження прав його спадкоємців та відмовою до визнання за нею права на пай в порядку спадкування (а.с.21-25). Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року . А відтак належне [PERSON] на час смерті право на земельну частку (пай) площею 2,04 умовних кадастрових гектари, входить в склад спадщини після його смерті. Як вбачається із оглянутої спадкової справи №553/200 (а.с.53-68) до державного нотаріуса Городоцької нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулось троє спадкоємців першої черги за законом Позивачка (дружина) та треті особи із самостійними вимогами (діти спадкодавця), а відтак вказавні особи спадщину після смерті [PERSON] прийняли. Отже, оскільки [PERSON] при житті фактично належало право на земельну частку (пай) згідно вищеозначеного сертифікату, саме це право входить до складу спадщини, після його смерті, Позивачка та треті особи є спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця, спадщину фактично прийняли, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, є підстави до визнання за позивачкою та третіми особами із самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON] права по 1/3 частині земельної частки (паю) за кожним, в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: partial