Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» (далі - АТ «СК «Інго») звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму частини виплаченого страхового відшкодування в розмірі 202502,54 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 січня 2020 року автомобілем марки «Kia Magentis», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , було спричинено Дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), в результаті якої застрахований в АТ «СК «ІНГО» автомобіль «Renault Megan», державний номерний знак [NUMBER] , на підставі Генерального договору страхування від 07 червня 2007 року № 47-07, під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Позивач зазначає, що згідно довідки Національної поліції України та постанови Святошинського районного суду міста Києва у справі № 759/1090/20, ДТП мала місце з вини водія [PERSON] . За умовами Договору страхування було складено страховий акт від 17 лютого 2020 року № 2361159 і сплачено страхове відшкодування у розмірі 301502,54 грн, що підтверджується платіжними дорученнями. Позивач зазначає, що автомобіль «Renault Megan», державний номерний знак [NUMBER] , був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування власників транспортних засобів № АМ/9736620, яке сплатило відповідно до ліміту відповідальності суму у розмірі 100 000,00 грн. Позивач зазначає, що оскільки розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика винуватця ДТП, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою, яку має відшкодувати відповідач, становить 202502,54 грн. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач в порядку статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1194 ЦК України, набув права зворотної вимоги до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до статей 280-283 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved