Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У лютому 2023 року на адресу Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої, позивач з урахуванням заяви про уточнення позивних вимог, просив суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у сумі 621 690,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 6216,90 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно умов Договору позики від 20 серпня 2022 року [PERSON] отримала в борг у [PERSON] кошти у розмірі 17 000,00 доларів США, що станом на дату укладання даного договору еквівалентно 621 690,00 грн. за офіційним кусом валют НБУ (36,57 грн. за 1 долар США). Так, згідно положень пункту 4.1. Договору позики встановлено, що строк повернення позики 5 місяців з моменту надання суму позики, але не пізніше 20 січня 2023 року. Однак відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені Договором позики, що проявляється в тому, що станом на дату складання позовної заяви відповідачем не повернуто позивачу суму заборгованості ані повністю, ані частково. У зв`язку з зазначеним та посилаючись на положення ст.ст. 625, 1048-1050 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 27.02.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.03.2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла представника відповідача [PERSON] - адвоката Серпутько Ярослава Сергійовича про визнання позову, у якій зазначено, що [PERSON] повністю визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішенням про задоволення її позову. 04.04.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Серпутько Ярослава Сергійовича про визнання позову, у якій зазначено, що [PERSON] повністю визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішенням про задоволення її позову. 04.04.2023 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Горди Максима Валерійовича про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом в судому засіданні 27.04.2023. У вказаній заяві сторона позивача просить стягнути борг у національній валюті у розмірі 621 690,00 грн. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав та відмовився надавати пояснення в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що отримала грошові кошти за договором позики готівкою у доларах США, однак в строк борг не віддала, а тому повністю визнає позов. Представник відповідача у судовому засідання зазначив, що відповідачем позовні вимоги визнаються у повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні та це не заперечувалось сторонами, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 20 серпня 2022, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у власність грошові кошти суму позику в розмірі 17 000,00 доларів США, що станом на дату укладання договору еквівалентно 621 690,00 грн. за офіційним курсом валют НБУ (36,57 грн. за 1 долар США), а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути вказану суму позики не пізніше 20.01.2023 року, оригінал договору позики досліджено судом в судовому засіданні. Так, відповідно до п. 4.1. Договору позики від 20.08.2022 строк повернення позики становить 5 (п`ять) місяців з моменту надання суми позики, але не пізніше 20.01.2023 року. Згідно п.п. 5.1.,5.2 Договору позики від 20.08.2022 позичальник зобов`язаний повернути суму позики (або несплачену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого положеннями п. 4.1. цього Договору. Сума позики підлягає повернення шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця або будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України, у тому числі готівковими коштами в іноземній валюті. Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у борг відповідачу грошові кошти у сумі в сумі 17 000,00 доларів США, що станом на дату укладання договору еквівалентно 621 690,00 грн. за офіційним курсом валют НБУ (36,57 грн. за 1 долар США), а відповідач зобов`язався повернути суму позики позивачу не пізніше 20.01.2023 року, доказів, що відповідач у встановлений строк виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики, матеріали справи не містять. В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При вирішенні даного спору, суд враховує позицію відповідача, яка і в заяві, і в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Таким чином, оскільки відповідач позов визнала, а в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконала своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення позивачеві суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що заявлені позивачем вимоги стягнення на його користь з відповідача суми позики відповідно договору позики від 20 серпня 2022 року 17000 доларі США в еквіваленті в національній валюті у сумі 621 690,00 грн. є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 216,90 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved