Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають\~у шлюбі\~з 21.10.2006\~року.\~Від шлюбу\~двох дітей:\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Протягом останніх\~двох років\~сімейне життя\~сторін поступово\~погіршувалось,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~припинення шлюбних\~відносин.\~Вони мають\~протилежні погляди\~на шлюб\~та сім`ю,\~у зв`язку\~з чим\~між ними\~часто виникали\~сварки.\~З березня\~2022\~року вони\~проживають окремо,\~спільного господарства\~не ведуть.\~Позивач переконана,\~що сенс\~підтримувати в\~подальшому сімейні\~відносини відсутній,\~примирення між\~ними не\~можливе,\~тому просить\~строк на\~примирення їм\~не надавати.\~Спір про\~поділ майна\~відсутній.\~Згоду про\~визначення місця\~проживання спільних\~дітей між\~сторонами досягнуто.\~Враховуючи викладене,\~позивач просить\~розірвати шлюб\~зареєстрований між\~нею та\~відповідачем.\~ Крім\~того,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь аліменти на утримання двох їх спільних дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 03.03.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Позиція учасників справи Сторони в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач у своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, а відповідач, - що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони перебувають у шлюбі з 21.10.2006 року, про що складено актовий запис №721. Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , яке видане Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , яке видане Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області 20.02.2023 року, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживала з лютого 2022 року по жовтень 2022 року за адресою: [ADDRESS] , а з жовтня 2022 року по теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про фактичне місце проживання від 20.02.2023 року, складеного комісією в складі: старости Головківського старостинського округу Кузьменко Т.В., спеціаліста І категорії Глущенко Л.М., фахівця із соціальної роботи [PERSON] , в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] та власника домоволодіння [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , дійсно проживають [PERSON] , [INFO] , та її діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони з березня 2022 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу, не мають. Сторони є батьками [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] 2018 року народження, і мають однаковий обов`язок по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Абзацом 1 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року\~постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 СК України,\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~в даному\~випадку стягнення\~аліментів присуджується\~з 03.03.2023 року. Норми п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, зважаючи на вищенаведене та з урахуванням рівності обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей також підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Позивач просить судовий збір, сплачений нею за вимогу про розірвання шлюбу з відповідача на її користь не стягувати, тому судові витрати в цій частині суд залишає по фактично понесеним. При цьому, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору у цій частині вимог.

Outcome: approved