Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

В лютому 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 липня 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №124. В шлюбі є дитина син [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання з відповідачем у них постійно виникали взаємні образи, непорозуміння та сварки. Вони виявились різними людьми із різними поглядами на шлюб та сім`ю, що згодом почало негативно впливати на сімейні відносини. Вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Між ними постійно виникають сварки і суперечки, що негативно відображається і на дитині. Подружніх відносин не підтримують. Фактично їхня сім`я розпалась, існує лише формально, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Подальше примирення, спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і суперечать її інтересам. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] », дитину [PERSON] просить залишити проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та її представник позов підтримують, примирення не дало позитивних результатів, просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнає, суду пояснив, що примирення неможливе,сім`я фактично розпалась. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 липня 2005 року, який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №124, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В сторін народився син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони проживають окремо більше одного року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved