Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зміну позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їхню повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання 30 червня 2024 року. В обґрунтування позову зазначала, що з 21 січня 2005 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. 16 жовтня 2007 року шлюб між ними розірвано. Ще до укладення шлюбу від спільного проживання [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка після розірвання шлюбу між сторонами залишилася проживати разом із матір`ю. Відповідач [PERSON] не цікавиться життям дочки, її уподобаннями, навчанням та інтересами. Майже рік із дочкою він не спілкується. Їхня повнолітня дочка [PERSON] на даний час є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Закладу фахової передвищої освіти Київський фаховий медичний коледж імені П.І.\~Гаврося за спеціальністю Медсестринство за освітньо-професійною програмою Лікувальна справа. У зв`язку з тим, що дочка навчається на денній формі навчання, можливості працювати вона не має, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач [PERSON] як батько матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка навчається на денній формі навчання, не надає. Домовленості про сплату аліментів відповідачем чи надання будь-якої матеріальної допомоги між сторонами не досягнуто, тому вона змушена була звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю, не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на їхню повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. до закінчення дочкою навчання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що з 21 січня 2005 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано, про що 16 жовтня 2007 року Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за №\~558. У сторін від спільного проживання до реєстрації ними шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із матір`ю, на даний час вона досягла повноліття та продовжує навчання. Із довідки №\~121 від 29 вересня 2022 року, виданої Закладом фахової передвищої освіти Київський фаховий медичний коледж імені П.І.\~Гаврося, а також договору про надання освітніх послуг, укладеного між вказаним навчальним закладом і позивачем [PERSON] , вбачається, що повнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , є студенткою ІІ курсу денної форми навчання за спеціальністю Медсестринство за освітньо-професійною програмою Лікувальна справа. Термін закінчення нею навчання 30 червня 2024 року. У ч. 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом положень ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови №\~3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу)) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги, визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved