Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, укладеного між нею та відповідачем 19.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 717. Позивачка, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що вона була власником домоволодіння та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, які розташовані у [ADDRESS] , а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1545 га, яка розташована в селі Нігин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. 19 листопада 2015 року вона уклала з [PERSON] договір довічного утримання. Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О. та зареєстровий в реєстрі за № 717. За умов спірного договору вона передала, а [PERSON] отримала у власність її домоволодіння та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,25 га, які розташовані у [ADDRESS] , а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1545 га, яка розташована в селі Нігин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Відповідно до п.11 Договору довічного утримання відповідачка [PERSON] взяла на себе зобов`язання надавати їй догляд у вигляді безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваному домоволодінні та зберегти, в її безоплатному довічному користуванні, житлову кімнату площею 15,0 кв.м., позначену в технічному паспорті на домоволодіння під літерою «1-4»; щотижневого забезпечення «Відчужувача» продуктами харчування, шляхом організації їх доставки за місцем її проживання та оплати їх вартості, вартість продуктів визначається, виходячи із середніх цін на продукти у період їх придбання; забезпечення, придатного для носіння, одягом та взуттям; щотижневого надання побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт, в міру їх виникнення, поточний ремонт домоволодіння не рідше одного разу на 5 років; у вигляді витрат на придбання для «Відчужувача» лікарських засобів на підставі, виданих лікарями рецептів та лікування; надання «Відчужувачу» медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями-спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та інше); забезпечення послугами адвокатів та нотаріусів; користування земельними ділянками, відповідно до їх цільового призначення; додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав суміжних земельних ділянок та землекористувачів; зберігати корисні властивості землі; дотримуватись правил добросусідства; забезпечувати вільний доступ для ремонту та експлуатації інженерних мереж і споруд на них, що знаходиться в межах земельної ділянки; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування дані про стан і використання земельної ділянки, у порядку встановленому законом. Відповідно до п.13 Договору за домовленістю Сторін вартість матеріального забезпечення (їжі, догляду, одягу, необхідної допомоги) визначена в сумі 1700,00 грн. щомісячно. Відповідно до п.16 «Відчужувач» має право вимагати розірвання договору та повернення переданого за ним (нею) нерухомого майна, у разі невиконання або неналежного виконання «Набувачем» своїх обов`язків. Причиною того, що вона була змушена укласти такий договір стало те, що [INFO] помер її чоловік, дітей від шлюбу у них не було, а вона залишилась одинокою та хворою. Здійснювати за нею постійний догляд не було кому. В цей час до неї стала заходити відповідачка, яка приносила їй продукти харчування, ліки, здійснювала догляд, тим самим ввійшла в її довіру. Вона вважала, що та буде її належно доглядати, а тому, уклала вищезазначений договір довічного утримання. Спочатку [PERSON] частково виконувала свої зобов`язання по її утриманню, а потім взагалі не цікавилась її життям. Час від часу до неї приходила мати [PERSON] , яка часом приносила якусь їжу. Вона проживала фактично одна, поралась по господарству, обходила себе сама, готувала собі їжу, купувала ліки. У вересні 2021 року відповідачка поселилась в будинок разом зі своїми дітьми. Не дивлячись на те, що за договором вона зобов`язувалась забезпечити її житлом шляхом пожиттєвого проживання в кімнаті площею 15,0 кв.м., позначену на плані технічного паспорту під літерою «1-4», взяті зобов`язання не виконала. ЇЇ відселили в холодне приміщення на веранді, де їй приходилося до цього часу проживати. А відповідачка стала проживати разом зі своєю сім`єю в хаті, а з початку війни поселила в будинок переселенців із собакою. Належного харчування вона їй не забезпечувала, не забезпечувала, придатним для носіння, одягом та взуттям, не лікувала її, не купувала ліки. Вона, за власний рахунок, купувала собі продукти харчування, ліки, повертала відповідачці кошти за продукти і ліки, які та інколи купувала у місті за її проханням. Вказує, що проживала у жахливих умовах, що примусило її за три тижні , перед днем звернення до суду, а саме, з початку травня 2022 року, перейти проживати до своєї сестри за адресою: [ADDRESS] . Визначену допомогу у сумі 1700,00 грн. щомісячно відповідачка не надавала взагалі ніколи, а почала надавати тоді, коли вона перейшла жити до своєї сестри і після того, коли вже справа знаходилась у суді і від отримання, якої вона відмовилась. Оскільки відповідачка протягом тривалого часу не виконує свої зобов`язання по договору довічного утримання та не має бажання їх виконувати надалі, ставить неправомірні претензії щодо спілкування її із сусідами, лікарями, обмежує доступ до неї інших людей, за допомогою до яких їй приходиться звертатись, а вона зараз, як ніколи, потребує постійного належного догляду, подальшого лікування, у зв`язку із операцією, яку вона перенесла, тому просить розірвати договір довічного утримання, укладений із відповідачкою Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідачка не визнає та вважає аргументи позивачки неправдивими і переконана, що позов задоволенню не підлягає, вказуючи, що 19.11.2015 року відповідачка з позивачкою уклали договір довічного утримання (догляду), за яким [PERSON] (Відчужувач за договором) передала у власність [PERSON] (Набувач за договором) домоволодіння та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, які розташовані: [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1545 га, яка розташована: село Нігин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Відповідачка повідомляє, що з 19.11.2015 року по травень 2022 року вона та члени її сім`ї, зокрема чоловік, [PERSON] та дочка [PERSON] , здійснювали належне утримання та догляд за [PERSON] , намагалися створити більш, ніж хороші умови позивачці для проживання, жили як одна сім`я. Оскільки в травні 2022 року позивачка перейшла проживати до своєї сестри, тому, можливість, здійснювати за нею догляд, у неї і членів її сім`ї, була обмежена. Вказує, що закон чи договір не ставить в залежність факт належності здійсненого забезпечення утриманням чи доглядом від прийняття виконання таких дій відчужувачем. Відтак, зобов`язання за договором довічного утримання вважається належно виконаним з моменту вчинення, передбаченої договором дії набувачем. Мотиви неприйняття виконання, як і сам факт такого неприйняття, не мають правового значення до вирішення питання про належність виконання набувачем своїх обов`язків. Так, відповідачка надала позивачці щомісячне матеріальне забезпечення в розмірі 1700,00 грн. у травні 2023 року, приїхавши із своїм чоловіком до будинку сестри позивачки, де та тимчасово проживає, але та відмовилась від грошей. Відповідачка вважає, що вона дійсно увесь час добросовісно виконувала свої обов`язки, згідно договору, а саме: забезпечила її безоплатним житлом у житловій кімнаті 15,0 кв.м., догляд за нею та комфортні умови проживання здійснювали майже усі члени її сім`ї, які зареєстровані у набутому домоволодінні, де вони жили, як одна сім`я.. Представник позивачки [PERSON] в суді підтримала позовні вимоги [PERSON] і проситла суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в суді позов не визнали та просили в ньому відмовити, оскільки вважають, що [PERSON] , належним чином і добросовісно, на протязі 7 років, виконувала свої обов`язки по догляду за [PERSON] , відповідно до укладеного договору довічного утримання. Заслухавши представників позивачки та відповідачки, відповідачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Частиною 1 статті 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 745 ЦК України - договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до вимог\~ч.\~1\~ст.\~749\~ЦК України\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 19 листопада 2015 року було укладено договір довічного утримання (догляду). Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 717. Відповідно до умов, укладеного між сторонами договору, відчужувач, тобто [PERSON] , передала набувачу, [PERSON] , у власність домоволодіння та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) площею 0,25 га, які розташовані у [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1545 га, яка розташована в селі Нігин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, при цьому, взяла на себе зобов`язання: надавати їй догляд у вигляді: безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваному домоволодінні та зберегти в її безоплатному довічному користуванні житлову кімнату площею 15,0 кв.м., позначену в технічному паспорті на домоволодіння під літерою «1-4»; щотижневого забезпечення продуктами харчування, шляхом організації їх доставки за місцем її проживання та оплати їх вартості, вартість продуктів визначається виходячи із середніх цін на продукти у період їх придбання; забезпечення, придатним для носіння одягом та взуттям; щотижневого надання побутових послуг, виконання різних видів ремонтних робіт, в міру їх виникнення, поточний ремонт домоволодіння не рідше одного разу на 5 років; витрат на придбання лікарських засобів, на підставі виданих лікарями рецептів та лікування; забезпечити надання відчужувачу медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями-спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та інше); забезпечення послугами адвокатів та нотаріусів; користування земельними ділянками, відповідно до їх цільового призначення; додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав суміжних земельних ділянок та землекористувачів; зберігати корисні властивості землі; дотримуватись правил добросусідства; забезпечувати вільний доступ для ремонту та експлуатації інженерних мереж і споруд на них, що знаходиться в межах земельної ділянки; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та місцевого самоврядування дані про стан і використання земельної ділянки у порядку встановленому законом. Відповідно до п.13 Договору за домовленістю Сторін вартість матеріального забезпечення (їжі, догляду, одягу, необхідної допомоги) визначена в сумі 1700,00 грн. щомісячно. Вказане підтверджується копією укладеного договору. Згідно ст. 748 Цивільного кодексу України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Частиною 4 статті 334 даної норми права передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. [PERSON] , тоді ж, у листопаді 2015 року перереєструвала на себе право власності на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується Заборонами приватного нотаріуса на відчуження домоволодіння , земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1545 га, що належать [PERSON] до припинення договору довічного утримання, зареєстрованих в реєстрі за № 718, № 719, № 720. Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду : на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини або на вимогу набувача. Встановлено, що спочатку [PERSON] частково виконувала свої зобов`язання по догляду та утриманню [PERSON] . По домовленості і за кошти позивачки вона придбавала продукти харчування, ліки, одяг, взуття, приносила городину, урожай із саду. Час від часу до позивачки приходила мати [PERSON] , яка приносила якусь їжу, але [PERSON] проживала фактично одна, поралась по господарству, як жінка, в плані гігієни, обходила себе сама, готувала собі їжу, запрошувала сама лікарів, коли хворіла на Ковіт і інші захворювання, лікувалась самостійно та купувала ліки через сусідів та односельчан, яких останнім часом, чоловік відповідачки, до [PERSON] , не допускав. У вересні 2021 року відповідачка поселилась в будинок разом зі своїми дітьми. Не дивлячись на те, що за договором вона зобов`язувалась забезпечити її житлом шляхом пожиттєвого проживання в кімнаті площею 15,0 кв.м., позначену на плані технічного паспорту під літерою «1-4», взяті на себе зобов`язання не виконала. ЇЇ відселили в холодне приміщення на веранді, де їй приходилося, до цього часу, проживати. А відповідачка стала проживати разом зі своєю сім`єю в хаті, а з початку війни поселила в будинок переселенців із собакою. В той час, належного харчування вона їй не забезпечувала, не забезпечувала, придатним для носіння, одягом та взуттям, не лікувала її, не купувала ліки. Вона, за власний рахунок, купувала собі продукти харчування, ліки, повертала відповідачці кошти за продукти і ліки, які та інколи купувала у місті за її проханням. Позивачка вказує, що проживала у жахливих умовах, що примусило її за три тижні, перед днем звернення до суду, а саме, з початку травня 2022 року, перейти проживати до своєї сестри за адресою: [ADDRESS] . Визначену допомогу у сумі 1700,00 грн. щомісячно відповідачка не надавала взагалі ніколи, а почала надавати тоді, коли позивачка перейшла жити до своєї сестри і після того, коли вже справа знаходилась у суді, від отримання, якої вона відмовилась. Усі ці факти та доводи позивача, на підтвердження заявлених вимог, підтверджуються поясненнями свідків у суді : сусідів [PERSON] та [PERSON] , мед.працівника [PERSON] і не були спростовані у суді будь-якими іншими доказами з боку відповідачки, яка частково сама не заперечила, що у неповній мірі виконувала свої зобов`зання по договору довічного утримання, оскільки позивачка сама відмовлялась від де-яких її послуг, крім того, не заперечує факт переселення позивачки на веранду, не заперечує, що позивачка повертала їй кошти за продукти, ліки, одяг та взуття, які інколи та купувала у місті за її проханням, а визначену допомогу у сумі 1700,00 грн. щомісячно вона не надавала взагалі, а почала надавати тоді, коли позивачка перейшла жити до своєї сестри , але та від вказаної допомоги відмовилась. Вказане частково підтвердили свідки відповідачки, її чоловік [PERSON] , її донька [PERSON] та сусіди [PERSON] та [PERSON] . Вказані аргументи щодо належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань по договору довічного утримання, наведені [PERSON] , відповідно до ст. 81 ЦПК України, не доведені в суді належними, допустимими та достовірними доказами, а будь-яких інших доказів належного виконання своїх обов`язків за договором або неможливістю його подальшого виконання з підстав, що мають істотне значення, суду не надано і в процесі слухання справи судом не здобуто. Тому, на думку суду, оскільки відповідачка протягом тривалого часу не виконувала та не виконує свої обов`язки по договору довічного утримання та не має бажання їх виконувати надалі, ставить неправомірні претензії до неї , щодо спілкування її із сусідами, лікарями, обмежує доступ до неї інших людей та родичей, за допомогою до яких тїй приходиться звертатись, а позивачка зараз, як ніколи, потребує постійного належного догляду, подальшого лікування, у зв`язку із операцією, яку вона перенесла, тому договір довічного утримання може бути розірваним з підстав неналежного його виконання. Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду), у зв`язку із невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено обставини, які підтверджують неналежне виконання та невиконання відповідачем зобов`язань за договором довічного утримання, оскільки ініціатором розірвання договору довічного утримання була відчужувачка з підстав неналежного виконання, а потім невиконання набувачем своїх обов`язків і при цьому, наявність вини набувача значення не має , і відчужувачка вправі в будь-який час розірвати договір незалежно від мотивації обставин, а витрати, зроблені набувачем щодо утримання майна, йому, в цьому випадку, не вішкодовуються, а відтак суд приходить до висновку, що вимога позивачки [PERSON] ,розірвати договір довічного утримання, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст.748,755,756 ЦК України,

Outcome: approved