Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» від 28 грудня 2021 року № 16 «Про звільнення з посади бухгалтера [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді бухгалтера Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» з 29 грудня 2021 року. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2021 року по 29 грудня 2022 року у сумі 12258 грн 47 коп. Визнано незаконним та скасовано наказ Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» від 04 січня 2022 року № 16 «Про звільнення з посади двірника [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді двірника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» з 05 січня 2022 року. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 січня 2022 року по 05 січня 2023 року у сумі 12305 грн 80 коп. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська 43» на користь держави судовий збір у сумі 3969 грн 60 коп. (а.с. 50-54). 17 квітня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Волохова В.О. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з ОСББ «Харківська 43» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн та судовий збір у сумі 992 грн 40 коп., а також повернути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2023 року вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 28 квітня 2023 року. В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги щодо ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач ОСББ «Харківська 43» про причини неявки свого представника суду не повідомив, заперечень з приводу заяви про ухвалення додаткового рішення не подав. Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання сторін та їхніх представників не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час ухвалення 10 квітня 2023 року судом рішення розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, не був вирішений. Судом встановлено, що на підставі договору про надання правової допомоги від 27 січня 2022 року № 27/01 адвокат Волохова В.О. взяла на себе зобов`язання надавати клієнтові [PERSON] послуги із представництва прав, свобод і законних інтересів, як позивача, під час розгляду судової справи у Зарічному районному суді м. Суми, Сумському апеляційному суді, предмет спору - визнання незаконним та скасування наказу № 16 від 28 грудня 2021 року про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнання незаконним та скасування наказу № 16 від 04 січня 2022 року про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди (т. 2, а.с. 57-58). У пункті 4.1 цього договору вартість послуг (гонорар) адвоката визначено у фіксованому розмірі у сумі 5000 грн. Відповідно до квитанції № 1 від 22 лютого 2022 року про оплату правової допомоги за договором № 27/01 від 27 січня 2022 року [PERSON] сплачено адвокату Волоховій В.О. 5000 грн на підставі договору про надання правової допомоги № 27/01 від 27 січня 2022 року (т. 2, а.с. 59). Факт надання виконаних адвокатом робіт також підтверджується детальним описом робіт відповідно до договору про надання правової допомоги № 27/01 від 27 січня 2022 року, складеного 11 квітня 2023 року (т. 2, а.с. 60). Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. На думку суду, заявлений до суду розмір витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн відповідає критеріям їх дійсності, необхідності та розумності їх розміру. Оскільки рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року спір вирішено на користь позивачки [PERSON] , тому з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. Крім того, у заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивачки просить вирішити питання щодо повернення судового збору. Судом встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору. На виконання ухвали суду 02 лютого 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Волохова В.О. подала квитанцію від 07 лютого 2022 року за № 5 про сплату судового збору у сумі 992 грн 40 коп. (т. 1, а.с. 21). Вказана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Велика палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року зробила такі висновки щодо застосування норм права. Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України. За положеннями ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Таким чином, оскільки позивачка [PERSON] сплатила судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, так як за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вона звільнена від сплати судового збору, тому надміру сплачена сума судового збору в сумі 992 грн 40 коп. підлягає поверненню позивачеві. Окрім того, 09 червня 2022 року до Зарічного районного суду м. Суми була подана заява [PERSON] про зміну предмета позову, до якої була долучена квитанція про сплату судового збору від 31 травня 2022 року в сумі 992 грн 40 коп. (т. 1, а.с. 49). Однак, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2022 року заяву [PERSON] про зміну предмета позову повернуто позивачеві. Постановою Сумського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Волохової Вікторії Олегівни залишено без задоволення. Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2022 року про повернення заяви про зміну предмета позову залишено без змін. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Таким чином, ураховуючи, що ухвалою суду від 29 липня 2022 року заява про зміну предмета позову повернута позивачеві, тому сплачена нею сума судового збору в сумі 992 грн 40 коп. підлягає поверненню. Отже, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved