Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею - 0, 1000 га, за кадастровим номером : 6121610400:02:001:1773. Посилаючись на те, що [INFO] в м.Копичинці Гусятинського району Тернопільської області помер його батько [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Копичинецької державної нотаріальної контори Лотовською О.М. 27 березня 2007 року за реєстром №418, все своє майно батько заповів її. Спадщину після смерті батька він прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті батька, входить вищевказана земельна ділянка, яка належала померлому спадкодавцю, але оскільки на вказаній земельній ділянці було розміщене майно, а саме житловий будинок, який знищено/знесено, а відповідний правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім`я спадкодавця відсутній. У зв`язку із чим, видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом після смерті батька нотаріус не може, тому немає змоги оформити право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Від відповідача - Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, через канцелярію суду, надійшла письмова заява, позовні вимоги визнали повністю, просить слухати справу у відсутності їх представника. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Частиною3 статті 5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] видане 12 грудня 1984 року Копичинською міською Радою Гусятинського ЗАГС Тернопільської області.(а.с.10) [PERSON] склав заповіт посвідчений державним нотаріусом Копичинецької державної нотаріальної контори Лотовською О.М. 27 березня 2007 року за реєстровим №418, згідно якого зробив заповітне розпорядження та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів [PERSON] . Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 05 червня 2008 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] помер [INFO] в м.Копичинці Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.9) Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. постанову ВСУ у справі за № 6-2225 цс16 Так, відповідно до цих статтей, до особи, яка набула право власності, на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної,комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача( попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.У разі якщо відчужувачу( попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. Спадкодавцю [PERSON] Копичинецькою міською радою Народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області від 01 квітня 1994 року надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,10 га, яка розташована по [ADDRESS] . (а.с. 13) [PERSON] , за життя, на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 1988 року, належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та розміщений на присадибній земельній ділянці присадибного фонду земель колгоспу «Україна».(а.с.11-12) Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16). 02 грудня 2008 року на підставі заяви сина спадкодавця - [PERSON] , який зареєстрований і проживає в [ADDRESS] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] Копичинецькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №334/2008 рік, яка зберігається в Державному нотаріальному архіві Тернопільської області. 16 грудня 2008 року за реєстровим №1884 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, а 27 грудня 2017 року за реєстровим №1086 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] . Інших заяв не надходило . Із копії інформаційної довідки приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Лотовської О.М. від 14 лютого 2023 року вбачається, що відповідно до Довідки про знищення/знесення майна, реєстраційний номер документа DТ01:4981-1971-9839-4859, статус документа діючий №31 від 10.02.2023 року, орган що видав Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Гусятинської селищної ради, підстава знищення: на земельній ділянці відсутні будівлі та споруди від 03.04.1990 року. В матеріалах справи наявна копія технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з якої слідує, що землекористувачем є спадкоємець [PERSON] . Кадастровий номер земельної ділянки - 6121610400:02:001:1773, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно Акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, землекористувачі в присутності виконавця робіт та замовника погоджено (згідно кадастрового плану) межі земельної ділянки 0.1000 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01). Суміжними землекористувачами (землевласниками) ніяких претензій щодо меж земельної ділянки не виявлено. Межі погоджено і не викликають заперечень.(а.с.17-18) Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 6121610400:02:001:1773 станом на 19 березня 2023 року становить 76687,40 грн..(а.с.19) Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, - судом не встановлено. Позивач [PERSON] прийняв спадщину померлого [PERSON] , однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як слідує із змісту листа приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Лотовської О.М. від 14 лютого 2023 року №22/01-16 позивачу [PERSON] роз`яснено його право звернутись до суду для вирішення питання спадкування нерухомого майна. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею - 0, 1000 га, за кадастровим номером: 6121610400:02:001:1773. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1223, 1258, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України та

Outcome: approved