Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , окрім побудованих без дозвільних документів: прибудова - літ. «а», гараж - літ. «Е», кухня - літ. «Ж» та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0487 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110600000:01:039:0211. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване та не можливо визначити частку спадкодавця у спадковому майні. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , окрім побудованих без дозвільних документів: прибудова - літ. «а», гараж - літ. «Е», кухня - літ. «Ж», з якого1/4 частина належала йому на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку, реєстр № 2827 від 15.06.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 55-13 від 05.07.2012 року, реєстраційний номер 32754521, а 1/4 частина якого належала йому на підставі договору дарування частини житлового будинку, реєстр № 103 від 24.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г, зареєстрований в ДРРП за № 24514382 від 24.01.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1468574251106, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.12.2022 року за № 1314; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0487 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110600000:01:039:0211, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 180542351 від 11.09.2019 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.02.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 71004715 від 23.12.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.11.1983 року, виданого виконавчим комітетом Тузловської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як було з`ясовано судом, відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] на користь позивача по справі [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved