Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У квітні 2023 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту смерті свого дядька [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Ананьївки Стрюківської сільської ради Андрієво-Іванівського району Одеської області, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме у м.Сімферополь Автономна Республіка Крим, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2022 року, виданого відділом реєстрації смерті м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Проте, видане за місцем смерті останнього свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства та не створює правових наслідків для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначив, що на даний час він позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті дядька в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації. Ухвалою суду від 28.04.2023 року було відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явився, заявою від 28.04.2023 року просив справу розглядати за його відсутності, на задоволені заяви наполягав. Представник Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилась, заявою від 28.04.2023 року просила справу розглядати за її відсутності. Згідно\~із ч.2 ст.247 ЦПК України,\~у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.1953 року, [PERSON] народився [INFO] у с.Ананьївка Стрюківська сільська рада Андрієво-Іванівського району Одеської області, де в графі батько зазначено [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с. 3). Згідно із паспортом громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Ананівки Миколаївського району Одеської області з 20.01.1995 року був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 19) За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.12.1969 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с.Ананьївка Андрієво-Іванівського району Одеської області, де в графі батько зазначено [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с. 4). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.10.1996 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.1970 року, [PERSON] народився [INFO] в м.Одеса Одеської області, де в графі батько зазначено [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с.7). Факт того, що заявник є племінником підтверджується вищевказаними обставинами. Як вбачається з матеріалів справи,\~ [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2022 року, виданим відділом реєстрації смерті м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст.293 ЦПК України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За положеннями \~ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із ч.3\~ст.49 ЦК України,\~державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Вимогами ч. ч. 2, 3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Отже, заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті дядька [PERSON] в органах РАЦС, оскільки видане на окупованій території свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2022 року відділом реєстрації смерті м.Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим не відповідає вимогам діючого законодавства та не створює правових наслідків для здійснення реєстрації смерті. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від № 75 25 квітня 2022 року, затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі - Наказ №75). У період дії Наказу № 75 та на дату смерті [PERSON] до вказаного переліку належала зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м.Севастополя. Наказ № 75 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Наказ № 309). Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення\~ст.317 ЦПК України\~та\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». В порядку п. п. 1, 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів\~України.\~Правовий режим\~тимчасово окупованої\~території передбачає\~особливий порядок\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян України,\~які проживають\~на тимчасово\~окупованій території\~(ч. 2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно із вимогами ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Зокрема, не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими ч.2\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті дядька та отримання належного свідоцтва про смерть. Докази, що містяться у справі, зокрема, свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, підтверджує факт смерті [INFO] [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Ананівки Миколаївського району Одеської області, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме у м.Сімферополь Автономна Республіка Крим. В порядку ч.4\~ст.317 ЦПК України,\~дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved