Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Хустського відділення Ощадбанку та\~ Хустської державної нотаріальної контори, про скасування заборони на відчуження нерухомого майна. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він є власником будинку за надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] . 03.11.2006 за повідомленням б/н від 19.10.1992 Хустського відділення Ощадбанку накладено заборону на відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером 3997076 зареєстровану Хустською державною нотаріальною конторою на даний будинок. Будь-яких боргових зобов`язань перед Ощадбанком він не має. Існування такої заборони порушує його права та перешкоджає розпорядитися майном. У своєму позові позивач просить суд скасувати заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 3997076 від 03.11.2006, зареєстровану реєстратором Хустською державною нотаріальною конторою на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 03.04.2023 року замінено у даній справі неналежного відповідача Хустське відділення Ощадбанк на належного відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі по тексту АТ «Ощадбанк»). У відзиві на позов відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що АТ «Ощабанк» є неналежним відповідачем у справі так як проведення реєстраційних дій з нерухомим майном належить до компетенції державних реєстраторів. На момент подання відзиву [PERSON] не є боржником АТ «Ощадбанк». В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. В підготовче судове засідання представник відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення повістки на електронну пошту указану у його відзиві, а тому з урахуванням позиції КЦС у постанові від 30 листопада 2022 року справа № 759/14068/19, такий вважається належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Окрім того у відзиві на позов міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання представник відповідача Хустської державної нотаріальної контори не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення повістки на офіційну електронну пошту, клопотань не заявляв. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. В судовому засіданні встановлено , що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.09.2014 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.3). На підставі указаного свідоцтва про право власності [PERSON] зареєстрував за собою право власності на зазначений будинку (а.с.4). Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.12.2022 на вказане майно позивача [PERSON] накладено обтяження у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна накладене\~ на підставі повідомлення Хустського відділення Ощадбанку номер б/н від 19.10.1992 року, зареєстроване Хустською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером №3997076, дата реєстрації 03.11.2006 (а.с.13, 14). Суд відхиляє твердження представника відповідача, що АТ «Ощадбанк» не є належним відповідачем по даній справі, оскільки оскаржувана позивачем заборона накладена в інтересах (за повідомленням) Хустської філії Ощадбанк, яка є структурним підрозділом відповідача. Отже, враховуючи викладені вище обставини, АТ «Ощадбанк» може вважатися належним відповідачем по даній справі. Також суд констатує,як визнано відповідачем АТ «Ощадбанк» у відзиві на даний час [PERSON] не є боржником АТ «Ощадбанк», тобто не має жодної заборгованості. Зазначені вище обставини повністю узгоджуються з твердженням позивача у позовній заяві. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, на даний час немає невиконаних кредитних зобов`язань позивача перед АТ «Ощадбанк», як особою в інтересах якої накладено обтяження, а тому, існування заборони на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача на розпорядження\~ цим майна, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню. Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved