Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луніна Тетяна Анатоліївна, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після йо смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 3.010 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петриківської селищної ради за межами населеного пункту з кадастровим номером 1223755100:01:039:0328. Спадкоємцями першої черги є: мати померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] та діти померлого [PERSON] і позивач [PERSON] . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмови від її прийняття не звертались. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. За наведеного, позивач звернулась із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , однак постановою нотаріуса Луніної Т.А. від 31.08.2021 року їй було відмовлено, у зв`язку із тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Позивач пояснила, що зазначена земельна ділянка була успадкована її батьком від його тітки [PERSON] , на ім`я якої і було видано державний акт серії ДП № 037388. Однак, здійснити державну реєстрацію прав власності на це майно [PERSON] за життя не встиг. Тож, позивач зауважує, що через відсутність державної реєстрації прав власності за спадкодавцем [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку, позивач наразі фактично позбавлена можливості отримати таку земельну ділянку у спадок. За наведеного вище позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3.010 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петриківської селищної ради за межами населеного пункту з кадастровим номером 1223755100:01:039:0328 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У разі задоволення позову не стягувати з відповідачів суму сплаченого судового збору. Позивач до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином; надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином; надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку із зайнятістю учбовим процесом. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Луніна Т.А. до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне. [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 347 та видано Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3.010 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Петриківської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено копією державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП № 037388 виданого [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, виданого 03 вересня 2001 року на підставі рішення Петриківської селищної ради народних депутатів № 99 від 05.03.2001 року (а.с.7) З копії спадкової справи № 44/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що своїм заповітом від 22.12.2006 року [PERSON] усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право на день смерті заповіла [PERSON] , 1940 року народження. Однак, єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину після померлої [PERSON] , [INFO] був [PERSON] , [INFO] (ІН.: [NUMBER] ). Інші спадкоємці, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від належної їм по закону частки у спадщині відмовились на користь племінника померлої [PERSON] . У ч. 1 ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України) Згідно ч.1\~та ч.2\~ст.\~1223\~ЦПК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 1265 ЦК України\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України) У ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. За наведеного, враховуючи відмову інших спадкоємців за заповітом та за законом від прийняття спадщини на користь племінника померлої [PERSON] , суд приходить до висновку, що він є єдиним спадкоємцем майна, хто прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . Разом з тим у матеріалах копії спадкової справи № 44/2017 заведеної після померлої [INFO] [PERSON] відсутні докази одержання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] . Однак, у ч. 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [INFO] тітки [PERSON] , до якого увійшла земельна ділянка, площею 3.010 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Петриківської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю ІV-ДП № 037388 виданий на [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, виданого 03 вересня 2001 року на підставі рішення Петриківської селищної ради народних депутатів № 99 від 05.03.2001 року. Однак, зареєструвати своє право власності відповідно до закону він не встиг, адже помер. [PERSON] , [INFO] (ІН.: [NUMBER] ) помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 99, та Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8) Тож, після його смерті відкрилася спадщина на зазначену вище земельну ділянку, площею 3.010 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Петриківської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено копією державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП № 037388 виданого [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, виданого 03 вересня 2001 року на підставі рішення Петриківської селищної ради народних депутатів № 99 від 05.03.2001 року (а.с.7). З наданої копії Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.05.2018 року, кадастровий номер зазначеної вище ділянки є 1223755100:01:039:0328 (а.с.23) З матеріалів копії спадкової справи № 4/2018 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , встановлено що [PERSON] (ІН.: [NUMBER] ) звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , [INFO] [PERSON] (мати спадкодавця) своєю заявою відмовилась від належної їй по закону частки спадщини на користь дочки померлого [PERSON] . Також, наявна претензія кредитора ГУ ДФС у Харківській області, яку пред`явлено до спадкоємців [PERSON] . Заяви від інших спадкоємців відсутні. З копії карточки прописки наданої Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, встановлено, що спадкодавець [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним проживали: жінка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.06.2021 року; прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . За наведеного, враховуючи наявність інших спадкоємців які мають право на спадкування відповідно до чинного законодавства, а саме дружини [PERSON] та сина [PERSON] (померлого [PERSON] ), які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; відсутністю правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації у відповідних органах у встановленому законом порядку, постановою нотаріуса від 31.08..2021 року спадкоємиці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: 1223755100:01:039:0328. У ч. 3 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. За наведеного вище, позивач не може оформитися у своїх спадкових правах та отримати свідоцтво про право на спадщину, через що вимушена звернутися до суду із даним позовом. [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , про що додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого від 19.10.1993 року (а.с.10) 27.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після чого присвоєно прізвище дружині [PERSON] , про що додано копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого виконкомом Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 27.06.2009 року (а.с.11) Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходив із наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Поняття спадкування визначено у ст. 1216 Цивільного Кодексу України, як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України: у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці першої, другої, третьої, четвертої та п`ятої черги. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У ч. 3 ст. 1296 ЦК України закріплено те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, що передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України. В силу ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008\~\~N 7передбачено, що відповідно\~\~до\~\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~\~на\~\~землю\~\~або\~\~іншим правовстановлюючим документом. Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] хоча й прийняли спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, проте позов визнали та не звернулися до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину на майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, тому суд\~приходить до\~переконання про\~доцільність задоволення\~позову в\~повному обсязі,\~шляхом визнання\~за позивачем\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~померлого [INFO] [PERSON] \~на земельну ділянку, площею 3.010 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Петриківської селищної ради надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт на право приватної власності на землю ІV-ДП № 037388 виданий [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 290, виданого 03 вересня 2001 року на підставі рішення Петриківської селищної ради народних депутатів № 99 від 05.03.2001 року. У ч.1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову до суду. Решту суми сплаченого опзивачем судового збру слід покласти на позивача, на підставі заяви останньої про незастосування вимог ЦПК України щодо стягнення судового збору з відповідачів у разі задоволення позову.

Outcome: approved