Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до Оболонського районного суду м.Києва з даним позовом. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 25.03.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД В» про стягнення грошових коштів, сплачених в якості авансу, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором оренди житлового приміщення, передано до Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області за підсудністю. Позивач за первісним позовом свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2020 року у готельно - ресторанному комплексі « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] відбувалось святкування весілля доньки [PERSON] . За святкування було сплачено 81 000,00 грн. Окремо [PERSON] було сплачено 6 000,00 грн. аванс, як гарантію за збереження майна, у разі (на випадок) пошкодження майна готельно - ресторанного комплексу під час святкування. При цьому позивачу було повідомлено, що сплачена сума авансу за збереження майна буде повернута після святкування весілля, а саме 05.06.2020 р. після 23-00 год. у разі, якщо під час святкування не буде пошкоджено майно готельно - ресторанного комплексу Софіївський посад». Звернувшись за поверненням авансу позивачу було повідомлено, що його не може бути повернуто, оскільки під час святкування було пошкоджено майно готельно - ресторанного комплексу Софіївський посад». На підтвердження цього було надано акт про пошкодження майна, який було складено 05.06.2020 р. про те, що 05.06.2020 р. о 21-20 год. було використання піротехнічних засобів, що спричинили значний шумовий ефект та зазначено, що суму пошкоджень було оцінено саме у 6000,00 грн. Після відмови в повернення авансу [PERSON] намагалась вирішити дане питання шляхом переговорів із керівництвом готельно - ресторанного комплексу « [INFO] », зокрема, й з його власником [PERSON] . Проте переговори не дали результату. Внаслідок чого [PERSON] 19.06.2020 р. було направлено претензію на адресу [PERSON] , яка було отримана 27.06.2020 р. згідно інформації з веб-сайту [INFO] . Проте станом на день подання позовної заяви [PERSON] так і не отримала ані відповіді на свою претензію, ані повернення авансу. Враховуючи вище викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД В» грошові кошти, сплачені позивачем в якості авансу, в розмірі 6000,00 грн. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] , свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди житлового будинку, відповідно до умов якого [PERSON] (за договором - Орендодавець) передає в оренду [PERSON] (за договором - Орендар) в тимчасове користування частину житлового будинку площею 178 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 1.2. даного Договору сума договору складає 6\~000, 00 грн., повна сума Договору має бути сплачені до початку оренди Об`єкта оренди. Відповідно до п. 1.3. даного Договору строк оренди встановлювався з 08:00 год 05.06.2020 року по 23:00 год. 05.06.2020 року. Разом з тим, всупереч вище наведеним положенням договору та вимог чинного законодавства [PERSON] до моменту початку оренди приміщення орендну не передала. Враховуючи вище зазначене, позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6000,00 грн. за договором оренди житлового приміщення між [PERSON] та [PERSON] від 05.06.2020 року. Ухвалою суду від 20.07.2021 року прийнято до провадження справу та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2022 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач за первісним позовом позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, у задоволені зустрічного позову заперечувала. Відповідач за\~первісним позовом\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~судового засідання\~повідомлений належним\~чином,\~надав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутність,\~проти позову\~заперечує в\~повному обсязі\~просить відмовити та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ПРАЙД В» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.06.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди житлового будинку. відповідно до умов якого Орендодавець передає в оренду Орендареві в тимчасове користування частину житлового будинку площею 178 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 1.2. даного Договору сума договору складає 6\~000, 00 грн., повна сума Договору має бути сплачені до початку оренди Об`єкта оренди. Відповідно до п. 1.3. даного Договору строк оренди встановлювався з 08:00 год 05.06.2020 року по 23:00 год. 05.06.2020 року. Позивач за первісним позовом зазначає, що 05.06.2020 р. у готельно-ресторанному комплексі « [INFO] » за адресою [ADDRESS] відбувалось святкування весілля доньки [PERSON] . [PERSON] було сплачено 6000,00 грн. аванс, як гарантію за збереження майна, у разі (на випадок) пошкодження майна готельно- ресторанного комплексу під час святкування. На підтвердження сплати 6000,00 грн. [PERSON] 24.01.2020 р. було видано квитанцію за підписом [PERSON] , яка представилась як адміністратор-менеджер у готельно-ресторанного комплексу «Софіївський посад». Крім того, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди житлового будинку за адресою [ADDRESS] на суму 6000,00 грн. на період з 08.00 год. 05.06.2020 р. по 23.00 год. 05.06.2020 р. Хоча до оренди даного житлового будинку [PERSON] не мала жодного відношення, оскільки святкування весілля проводилось за адресою готельно-ресторанного комплексу у не жилому приміщенні - ресторану (зал «Венеція»). [PERSON] було повідомлено, що підписання договору оренди житлового будинку за адресою [ADDRESS] на суму 6000,00 грн. є формальністю, яка необхідна тільки для того, щоб в подальшому було легше оптимізувати податкові зобов`язання по отриманих від [PERSON] коштах за святкування весілля її доньки. Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) не мала на меті користування житловим будником та не користувалась ним, оскільки святкування весілля відбувалось за адресою готельно-ресторанного комплексу у не жилому приміщенні - ресторану (зал «Венеція»). Окрім того позивач зазначає, що договором оренди житлового будинку передбачено, що сума орендної плати має бути сплачена до початку користування об`єктом оренди, натомість Відповідачем 1 (Позивач за зустрічним позовом) не надано жодних доказів того, що він, як орендодавець передав в користування вищезазначений житловий будинок, хоча відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Таким чином за відсутності акту приймання-передачі об`єкта оренди відсутні будь-які підстави вважати, що Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) приймала об`єкт оренди в користування. Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) передавала грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. шість тисяч гривень 00 копійок) на підтвердження сплати авансу за святкування весілля доньки, про що їй було видано квитанцію та як вже зазначалось вище договір оренди житлового будинку був лише формальністю, яка необхідна тільки для того, щоб в подальшому було легше оптимізувати податкові зобов`язання по отриманих від [PERSON] коштах за святкування весілля її доньки. Щодо того, що Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) під час подачі позовної заяви до суду надала екземпляр договору оренди житлового будинку підписаний лише з одного боку. З цього приводу зазначає, що такий екземпляр договору Позивачу (Відповідачу за зустрічним позовом) було видано в день внесення авансу за святкування весілля доньки. Даний договір був складений не Позивачем (Відповідачем за зустрічним позовом), а лише був наданий Позивачу (Відповідачу за зустрічним позовом), і тому відсутність підпису Відповідача 1 Позивача за зустрічним позовом) не може ставитись в провину Позивачу (Відповідачу за зустрічним позовом). Окрім того, відсутність підпису Відповідача 1 (Позивача за зустрічним позовом) дає підстави зважати, що договір оренди житлового будинку є лише формальністю та не має на меті реальну передачу житлового будинку в оренду. Крім того, позивач за первісним позовом зазначає, що відповідач 1 не заперечує той факт, що Позивачем (Відповідачем за зустрічним позовом) було внесено авансовий платіж за святкування весілля її доньки у готельно-ресторанному комплексі «Софіївський посад», про що їй була видана відповідна квитанція менеджером цього готельно-ресторанного комплексу на суму 6 000,00 грн. Також Відповідач 1 (Позивач за зустрічним позовом) не заперечує факт святкування самого весілля в готельно-ресторанному комплексі « [INFO] ». Навіть здійснює уточнення що святкування весілля здійснювалось у залі «Версаль», а не в залі «Венеція», як було зазначено Позивачем (Відповідачем за зустрічним позовом). Святкування весілля відбувалось саме за адресою готельно-ресторанного комплексу Софіївський посад» за адресою [ADDRESS] . Жодного відношення до житлового будинку за адресою [ADDRESS] Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) не має. Відповідач 1 за первісним позовом, зазначає, що внесені позивачем певні грошові кошти на користь адміністратора або готельно-ресторанного комплексу, не має жодного відношення до укладеного Договору оренди житлового будинку. Відповідач 1 особисто орендної плати за оренду приміщення відповідно до Договору не отримував, а представників, які б на законних підставах мали право отримувати платежі від його імені, не має. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Згідно положення частини 1, 3\~статті 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в\~ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3\~ст. 6 Цивільного кодексу України\~сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Перш за все необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу в будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. У відповідності до ч. 1\~ст. 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами\~договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Відповідно до\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України\~). Частиною першою\~статті 627 Цивільного кодексу України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтями\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша\~статті 638 Цивільного кодексу України\~). \~\~\~ \~ \~ \~ \~ Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства (пункт 3 частина перша\~статті 129 Конституції України). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК\~). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ За змістом\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Однак, стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів, у підтвердження доводів, на які позивач посилалася у позові та під час судового розгляду в судовому засіданні, як на підставу для задоволення позову. З наведеного вбачається, що сам суд не може брати на себе тягар доказування, оскільки це обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного\~ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду. Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору, суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed