Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи з урахуванням інфляційного збільшення боргу, пені та 3 % річних. Позов мотивовано тим, що 28.08.2020 року за адресою: Кіровоградська область, м.Кропивницький, відбулось ДТП, в якій автомобіль марки: "MAN", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП пішохід, [PERSON] , від отриманих травм померла. Оскільки позивач - мати по відношенні до загиблої, у зв`язку з її смертю позивачу спричинена значна та непоправна шкода. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії 171706375, який діяв на момент настання ДТП станом на 28.08.2020 року. 22.09.2020 \~ \~ \~ \~року відповідачу\~було подано\~повідомлення про\~ДТП та\~заяви на\~виплату страхового\~відшкодування,\~заподіяної моральної\~шкоди та\~втрати годувальника\~з долученням\~до них\~документів,\~що підтверджують\~факт настання\~страхового випадку\~та належний\~до виплати\~розмір страхового\~відшкодування.\~Вказані документи\~відповідач отримав\~25.09.2020\~року,\~що підтверджується\~повідомленням про\~вручення №0500324463057\~від 25.09.2020\~року.\~Відповідно до\~ч.\~36.2\~ст.\~36\~ЗУ Про\~ОСЦПВВНТЗ",\~не пізніше\~як через\~90\~днів з\~дня отримання\~заяви про\~страхове відшкодування\~відповідач був\~зобов`язаний\~прийняти рішення\~про здійснення\~страхового відшкодування\~та виплатити\~його або\~прийняти рішення\~про відмову\~у здійсненні\~страхового відшкодування.\~23.11.2020\~року на\~банківські реквізити\~представника [PERSON] \~по довіреності\~ [PERSON] ,\~відповідач здійснив\~виплату страхового\~відшкодування у\~розмірі 14168,00\~грн.,\~страхового відшкодування\~заподіяної моральної\~шкоди,\~що підтверджується\~листом страховика\~за вих.№6405-31\~від 20.11.2020\~року.\~Проте,\~вимога позивача\~щодо здійснення\~виплати страхового\~відшкодування пов`язаного\~із втратою\~годувальника при\~досудовому врегулюванні\~страховиком виплачена\~не була.\~25.12.2020\~р.\~минув строк\~90\~днів для\~здійснення відповідачем\~виплати страхового\~відшкодування,\~пов`язаного\~із втратою\~годувальника у\~відповідності до\~п.\~36.2\~статті 36\~Закону України\~Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~Страхове відшкодування\~заподіяної втратою\~годувальника в\~розмірі 170028\~грн.\~у визначений\~Законом строк\~виплачено не\~було.\~У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем обов`язку\~по виплаті\~страхового відшкодування\~позивач звернулась\~до Вільшанського\~районного суду\~Кіровоградської області\~з позовом\~про стягнення\~з відповідача\~страхового відшкодування\~в розмірі\~170028\~грн..\~Рішенням Вільшанського\~районного суду\~Кіровоградської області\~від 13.01.2022\~року відмовлено\~в задоволенні\~позовних вимог.\~Постановою Кропивницького\~апеляційного суду\~від 02.05.2022\~року позовні\~вимоги позивача\~задоволені в\~повному обсязі,\~рішення Вільшанського\~районного суду\~Кіровоградської області\~скасовано.\~13.06.2022\~року зазначені\~кошти були\~виплачені відповідачем. Враховуючи те, що позивач звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування до відповідача 25.09.2020 року, а відповідач неправомірно не виплатив страхове відшкодування, яке, за рішенням Кропивницького апеляційного суду від 02.05.2022 року у справі № 384/331/21, було виплачено позивачу 13.06.2022 року, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 25531грн. 23 коп. нарахованої пені, 7476 грн. 34 коп. 3 % річних за користування коштами, 42992 грн. 90 коп. інфляційних збитків. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 01.05.2023 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, в якому просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 02.05.2023 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Позивач та представник позивача адвокат Ієговська А.О. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якій просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явилася. У поданому відзиві на позов просить розглядати справу у відсутність представника відповідача. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2020 року за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Преображенська, перех. вул. Олександрійська, відбулось ДТП, в якій автомобіль марки: "MAN", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на транспортний засіб, що стоїть по ходу руху, на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП пішохід, [PERSON] , від отриманих травм померла, що вбачається із довідки №3020242479059335 про дорожньо-транспортну пригоду від 25.09.2020 року, довідки про причину смерті від 29.08.2020 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2020 року(а.с.11-12, 15, 16). Позивач [PERSON] є матір`ю загиблої [PERSON] , [INFO] , зазначене підтверджується листом Залізничного ВДРАЦС у місті Львові Західного МУ МЮ (м. Львів) № 724/21.3-26 від 30.06.2021 року, відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 17.07.1964року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2019року (а.с. 18, 19, 20). Станом на дату ДТП, відповідальність водія автомобіля "MAN" TGX 26.440, р.н. [NUMBER] за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 171706375, який діяв на момент настання ДТП станом на 28.08.2020. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 02.05.2022 року апеляційну скаргу адвоката Ієговської А.О., яка представляє інтереси [PERSON] , задоволено, рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2021 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] 170028 грн. страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що позивач звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування до відповідача 25.09.2020 року, а відповідач неправомірно не виплатив страхове відшкодування, яке, за рішенням Кропивницького апеляційного суду від 02.05.2022 року у справі № 384/331/21, виплачено позивачу 13.06.2022 року, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних. Відповідно до висновку Верховного Суду України, сформульованому у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16, позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5, ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так як 90-денний строк на прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування сплив 25.12.2020 року, то починаючи з 26.12.2020 року відповідач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування заподіяної шкоди, пов`язаної із втратою годувальника з урахуванням індексу інфляції за період з 26.12.2020 р. по 13.06.2022 р., що становить 213020,90 грн., з яких 42992,90 грн. є інфляційним збільшенням боргу. Також, починаючи з 26.12.2020 р. по 26.12.2021 р. відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 25531,23 грн. та за період з 26.12.2020 р. по 13.06.2022 р. 3% річних в розмірі 7476,34 грн., нараховані на суму 170028 грн. страхового відшкодування. Розрахунки позивача відповідають вимогам закону та не спростовані відповідачем (29-31). Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пропуску позивачем строків позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що із вищевказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 1073,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved