Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

14 червня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] , володільцем якої є відповідач. З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги, яка нарахована за період з квітня 2017 року по червень 2022 року у розмірі 81\~694,86 грн. (а.с.50). Відповідач у письмовому відзиві позов заперечив. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що у період з 18 березня 2015 року по 29 травня 2020 року він відбував покарання за вироком суду у місцях неволі, а тому не вважає себе користувачем комунальних послуг. Також зробив заяву про застосування позовної давності. В судове засідання сторони не прибули, але звернулися до суду із заявами з проханням слухати справу за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] . Згідно наданого позивачем розрахунку, за квартирою рахується заборгованість за вищенаведені послуги у розмірі 81\~694,86 грн., з яких: 1) 61\~182,96 грн. заборгованість за послугою з постачання теплової енергії за період з жовтня 2017 року по травень 2022 року; 2) 208,88 грн заборгованість за послугою з абонентського обслуговування опалення за період з лютого 2021 року по травень 2022 року; 3) 19\~124,84 грн. заборгованість за послугою з постачання гарячої води за період з вересня 2019 року по травень 2022 року; 4) 139,04 грн. заборгованість за послугою з абонентського обслуговування гарячої води за період з лютого 2021 року по травень 2022 року; 5) 24,77 грн. заборгованість за послугою з обслуговування комерційного обліку теплової енергії за період з липня 2020 року по травень 2022 року; 6) 14,37 грн. заборгованість за послугою із заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії за період з липня 2020 року по травень 2022 року; З перевірених судом відомостей УДМС України у Волинській області слідує, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі з 06 лютого 2004 року по даний час. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідач був у встановленому порядку зареєстрований у спірній квартирі, він є дієздатною та повнолітньою особою, а отже, він був зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, які надані відповідачем. В такому випадку позовні вимоги є обґрунтованими. Помилковими є доводи відповідача про те, що він не користувався послугами відповідача, бо у період з 18 березня 2015 року по 29 травня 2020 року відбував покарання за вироком суду у місцях неволі, оскільки вказане не звільняє його від обов`язку оплатити житлово-комунальні послуги, які надавалися за адресою його реєстрації. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виконав свій обов`язок, передбачений п.28, п.п.7 п.43, п.п.11 п.45 Правил надання послуги з постачання гарячої води, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182, та проінформував відповідача про фактичну кількість проживаючих у житлі осіб, або про тимчасову відсутність в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження. Вказані дії не виконані позивачем і після звільнення з місць неволі, а сам він і надалі не оплачує житлово-комунальні послуги. Аналогічні за змістом положення передбачені і у п.24, п.п.11 п.45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, при цьому для цієї послуги взагалі не передбачено звільнення від сплати, або зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб (п.37 Правил), оскільки плата за цю послугу нараховується виходячи з площі приміщення, а не фактичної кількості осіб, які проживають в ньому. Одночасно, відповідач зробив заяву про застосування строку позовної давності, щодо якої суд зазначає таке. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 р на всій території України карантин, який діє і на даний момент. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Тобто, виходячи з вищенаведених положень матеріального закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимоги, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Оскільки всі заявлені позивачем позовні вимоги, з врахуванням заяви про їх зменшення, заявлені після 12 березня 2017 року, позовна давність в даному випадку не пропущена. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн., який був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved