Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

02 грудня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 12925,00 грн. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у шлюбі сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 20.10.2008 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва. На підставі рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №2-3807/2008 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача і вказане рішення перебуває на виконанні. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2013 відповідача було позбавлено батьківських прав. Одна це не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Дитина сторін вивчає англійську мову, що сприяє розвитку її мовних навиків. За Договорами про навчання 2019, 2020, 2021 р.р. загальна сума витрат складає 25850,00 грн. Виходячи з рівності обов`язків батьків, позивач вважає, що відповідач має сплатити половину вартості навчання, що складає 12925,00 грн. Витрати, яких зазнала позивач є додатковими, які також має нести відповідач, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2008 року розірвано, а 21 травня 2009 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. В шлюбі у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2013 року у справі № 487/5270/13-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 30 жовтня 2013 р. змінено прізвище [PERSON] на « [PERSON] ». [PERSON] з 01.09.2019 року вивчає англійську мову на курсах іноземних мов «Магистр» в особі ПП [PERSON] , що підтверджується угодами від 30 серпня 2019 року, від 28 серпня 2020 року, від 26 серпня 2021 року. Термін навчання з 01 вересня по 15 червня. Загальні витрати на навчання за вказаними угодами складають 25850,00 грн. Позивач вважає, що вказані витрати є додатковими витратами на дитину, а тому на підставі частини першої статті 185 СК України 1/2 частина підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини\~можуть бути\~зумовлені,\~як негативними\~(хвороба),\~так і\~позитивними фактами\~(розвиток\~здібностей),\~що потребує\~додаткових матеріальних\~витрат.\~Такі особливі\~обставини будуть\~індивідуальними у\~кожному конкретному\~випадку. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19), від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц (провадження №61-9737св18). Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витрати в сумі 25850,00 грн, які позивач оплатила за відвідування курсів англійською мови, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та платіжними дорученнями, є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини. Отже, суд вважає доведеними понесення додаткових витрат на дитину на загальну суму 25850,00 грн. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Таким чином, виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, та з урахуванням наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що частина понесених позивачем додаткових витрат підлягає стягненню з відповідача, а саме в сумі 12925,00 грн. Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі від 908,00 грн.

Outcome: approved