Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, відділ Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23.07.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 2194 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності позивачу. Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гринишин Д.В. відкрито виконавче провадження ВП №6 7634709 з виконання виконавчого напису № 2194, виданого 23.07.2019 року приватним нотаріусом Бондар І.М. Позивач не погоджується із вчиненим нотаріусом виконавчим написом, покликаючись на те, що сума виконавчого напису ним не визнається, не є безспірною. Так, 14.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № IFU0GA00000428, за яким позивачем отримано кредит у розмірі 78940,00 доларів США, на термін до 14.02.2028 року. Заочним ріщенням Івано-Франківського міського суду від 25.05.2016 року у справі № 344/9727/15-ц вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 70796,21 доларів США заборгованості за кредитним договором № IFU0GA00000428 від 14.02.2008 року в сумі 70796,21 доларів США, (з яких: 62577,87 доларів США - заборгованість за кредитом, 4148,87 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 124,05 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 562,92 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, 11,81 доларів США - штраф (фіксована частина), 3370,69 доларів США - штраф (процентна складова), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ, станом на 10.06.2015 року, складає 1498047 грн. 81 коп. (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч сорок сім гривень 81 копійка). На підставі даного рішення видано виконавчий лист. Отже, вимоги кредитора за кредитним договором № IFU0GA00000428 від 14.02.2008 року вже були предметом судового розгляду та були задоволені. У виконавчому написі, який пред`явлено до виконання, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає зовсім інший розмір заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інший розмір комісії та пені. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Зокрема, на час вчинення виконавчого напису було наявне судове рішення від 25 травня 2016 року у справі № 344/9727/15-ц, що набуло законної сили, про задоволення вимог кредитора за кредитним № IFU0GA00000428 від 14.02.2008 року. Отже, кредитором пропущено строк на право на звернення до нотаріуса з вимогою на вчинення виконавчого напису. Оскільки відповідач звернувся до суду в липні 2015 року з пред`явленням позову про стягнення боргу, банк змінив строк кредитування та визначив кінцеву дату повернення кредиту. Спірний виконавчий напис вчинений протягом більш ніж через три роки з моменту зміни банком строку повернення кредиту, що суперечить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат». Також, позивач звертає увагу на те, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а приватним нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, а тому наявні всі правові підстави вважати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відтак, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2194, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 23.07.2019 року, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача сплачений судовий збір. У строк встановлений судом представник відповідача відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Пояснень третіх осіб щодо позову відповідно до ст. 181 ЦПК України суду не надано. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна надіслала на адресу суду про розгляд справи без її участі. Представник відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 23.07.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 2194 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2016 року у справі № 344/9727/15-ц, у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з [PERSON] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк», м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570, заборгованість за кредитним договором № IFU0GA00000428 від 14.02.2008 року в сумі 70796,21 доларів США, (з яких 62577,87 доларів США заборгованість за кредитом, 4148,87 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 124,05 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 562,92 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, 11,81 доларів США штраф (фіксована частина), 3370,69 доларів США штраф (процентна складова), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 10.06.2015 року складає 1498047 грн. 81 коп. (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч сорок сім гривень 81 копійка). Стягнути з [PERSON] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк», м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. У задоволенні решти заявлених вимог щодо відповідача 2 відмовлено. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2023 року, за заявою\~ [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Вінтоняк Н.М., поновлено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року по справі №344/9727/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, призначено за правилами загального позовного провадження на 17.05.2023 року о 11 год. 10 хв. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 31.08.2022, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» не має. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В той же час позивачем належними доказами підтверджено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, були відсутні докази наявності у нього безспірної заборгованість перед стягувачем. Враховуючи вище викладене суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На спростування твердження позивача про наявний спір між сторонами щодо наявності заборгованості, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України, доказів відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України суду відповідач не надав. Окрім цього, відповідача згідно положень ст. 82 ЦПК України, не звільнено від обов`язку доказування цих обставин. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1073,60 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 15, 16, 524, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved