Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та просить стягнути з відповідача суму моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я у сумі 268\~400,00 грн., посилаючись на роботу протягом 1982-1999 р.р. в умовах впливу шкідливих факторів та отримання внаслідок цього професійного захворювання. В обґрунтування вимог зазначено, що він з 1982 по 1999 роки працював на шахті «Північна» Державного підприємства РУ імені Кірова на різних посадах, у тому числі гірником, скреперистом, гірничим майстром. Внаслідок роботи в умовах важкої фізичної праці він отримав професійне захворювання радікулопатію шийну С6, С7 та попереково-крижову, рецидивуючий перебіг з помірно вираженим статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом, м`язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромами, парезом розгиначів стоп, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періатрозу (ПФС другого ступеня), деф. остеоартрозу правого тазостегнового суглобу (ПФ другого-третього ступеня) з порушенням функції ходи. Висновком МСЕК у листопаді 2004 року йому було первинно встановлена стійка втрата працездатності 25%. 24.11.2009 при повторному огляді збільшено відсоток втрати працездатності до 45% та установлено третю групу інвалідності, а висновком МСЕК від 16.11.2018 йому установлено 70% втрати працездатності та ІІ групу інвалідності безстроково, визначена потреба у медичній допомозі, зокрема ендопротезування правого кульшового суглобу. З 2004 року він перебував на обліку у ВВД ФССНВПЗУ в м. Кривому Розі. Після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, зок4рема у результаті отриманого трудового каліцтва він відчуває постійний біль у правій гомілці, в правому колінному та тазостегновому суглобах, який посилюється після незначних фізичних навантажень і при зміні погоди, внаслідок чого чітко виражено порушення акту ходи, функції опорно-рухового апарату порушено назавжди. Після проходження планового відновлювального лікування його стан хоч і поліпшується до задовільного, однак усе ж таки залишаються болі в правому колінному суглобі. Постійні курси лікування дають тимчасове полегшення його стану, однак повне відновлення його здоров`я неможливе. Вказані вимушені негативні зміни призводять до значного зниження якості його життя та зменшення благ, які він мав до отримання професійного захворювання та втрати працездатності. Тому з розрахунку 100* 2\~684,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на 2023 рік) = 268\~400,00 грн., просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На виконання вимог ухвали суду, представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до суду відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачу вперше встановлена втрата працездатності висновком МСЕК 2004 року, тобто право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи із дня встановлення йому такої стійкої втрати працездатності. На підставі пункту 3 статті 2 ЦПК України, оскільки позивачем позов подано до суду в 2023 році, законодавством України припинено обов`язок Фонду відшкодувати моральну шкоду потерпілим незалежно від дати настання страхового випадку. На підставі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується винною особою, а актом форми П-4 винним визнано підприємство. Тому підприємство мало створити позивачу, які і іншим працівникам, належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого ушкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливим. При цьому [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а управління ніколи не було позивачу роботодавцем, тому являється неналежним відповідачем у справі. На час набрання чинності Законом № 77-VIII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 2620-IX від 21.09.2022, Фонд не бус суб`єктом, за рахунок коштів якого здійснювалось відшкодування моральної шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань. Таким суб`єктом є роботодавець. Крім того пункт 8 статті 30 Закону № 2620-IX від 21.09.2022, який набрав чинності 01 січня 2023 року, визначає, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України.

Outcome: approved