Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач, 28 грудня 2022 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 21 жовтня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Згодом після реєстрації шлюбу між ними погіршилися подружні стосунки та стали приймати вигляд формальних. Впевнившись, що вона та відповідач є різними особистостями, сприймають по інакшому спільне сімейне життя, виховання дітей та їх утримання, вирішила звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що їх шлюб існує формально і його збереження вже не можливе та буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Спроби примиритися не дали бажаного результату. Після розірвання шлюбу позивач бажає мати набуте в шлюбі прізвище [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином. Надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши заяви сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 21 жовтня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №949. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від спільного життя мають дитину [PERSON] , [INFO] . Проживають за однією адресою. Подружні стосунки між ними припинені, примирення вони не бажають. Ухвалою суду від 02 лютого 2023 року сторонам надавався строк на примирення на два місяці, однак вони не примирилися. За змістом ст.24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право іменуватися цим прізвищем і надалі. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем за подання даного позову до суду сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. та вона понесла витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 2000 грн., які просить суд стягнути з вдіповідача у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у\~разі укладення\~мирової угоди\~до прийняття\~рішення у\~справі судом\~першої інстанції,\~відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Частиною 5\~ст.\~137\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивачем не заявлялося. Судові витрати позивача на оплату послуг адвоката Урсаленка О.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №279/н від 03 жовтня 2007 року) підтверджуються наявними в матеріалах справи ордером про надання правничої (правової) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги №191 від 26 грудня 2023 року, розрахунком суми гонорару за правову допомогу (компенсаційних витрат на правову допомогу з детальним описом послуг, кількістю витраченого часу на них та розрахунком вартості, всього 2000 грн. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не заявлялося. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в заявленій до стягнення сумі. Окрім того, як зазначено вище, за подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved