Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

24.10.2022 року до суду звернулася [PERSON] із позовною заявою до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві позивач посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , про що Новомосковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24 травня 2022 року. На момент смерті батька [PERSON] фактично проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] вона - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач звернулася до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] вона у встановлений шестимісячний строк не надала, документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, також не надала. Для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки її батьки: мати - [PERSON] , [INFO] , та батько - [PERSON] , [INFO] , не підтримували стосунків і вона не знала, що він помер. З 2006 року батьки позивача стали проживати окремо, батько почав мешкати на території Дніпропетровської області, при цьому вони продовжували перебувати у шлюбі. Починаючи з цього часу і до 2009 року позивач підтримувала стосунки з батьком шляхом телефонних розмов, і від нього їй стало відомо, що він проживає у селищі Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області. Від матері позивачу стало відомо, що вона надала певну суму грошей батькові для придбання житла у вищевказаному населеному пункті. За місцем мешкання батька позивач ніколи не була, точна адреса їй не була відома. Надалі стосунки з батьком підтримувала лише мати позивача приблизно до 2011 року, після чого між ними погіршились стосунки та спілкування припинилось. З метою відновлення стосунків та встановлення місця перебування батька, мати позивача декілька разів впродовж 2012-2014 років зверталась до поліції з метою його пошуку, проте результатів не отримала. У 2014 році мати позивача звернулась до суду для розірвання шлюбу з батьком, оскільки з 2011 року фактично припинилось їх спілкування та місце його перебування не вдавалось встановити навіть через правоохоронні органи. У подальшому через початок антитерористичної операції на території Луганської області позивач з матір`ю вже не мала змоги займатись пошуком батька. У 2022 році через повномасштабну агресію з боку РФ родина позивача була вимушена залишити місце проживання та вимушено перемістилась на територію Дніпропетровської області. З метою встановлення місця перебування батька та відновлення з ним спілкування, позивач вирішила звернутись до Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у смт. Магдалинівка, де їй повідомили про те, що [PERSON] помер [INFO] , про що видали відповідне свідоцтво від 24.05.2022 року. Фактично з цього часу позивачу і стало відомо про смерть її батька. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька, вона вирішила звернутись до нотаріуса за консультацією, де їй стало відомо про наявне на момент смерті майно у її батька. 30.09.2022 року позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з порушенням термінів такого звернення. Також позивачу стало відомо, що у спадщину на майно її батька вступив його брат [PERSON] . Також позивач зазначає, що про смерть її батька ні їй, ні її матері відомо не було, родичи з боку батька про це їх не сповістили. Таким чином право позивача на спадщину є порушеним і реалізувати його в іншому порядку, окрім судового захисту його прав та законних інтересів, він не зможе. Ухвалою суду від 30.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Також даною ухвалою було витребувано з Васильківської державної\~нотаріальної контори,\~яка виконує обов`язки Другої\~Синельниківської державної\~нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 30.12.2022 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів з Васильківської державної нотаріальної контори, яка виконує обов`язки Другої Синельниківської державної\~нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 06.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача Синельниківської міської ради в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили прийняти рішення по справі відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася позивач [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 22.06.1990 року Сєвєродонецьким міським РАЦС Луганської області (а.с.9). 10.11.2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 10.11.2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.13) [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2022 року, виданого Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі договору дарування серії ВАК №190201, реєстраційний №419 від 14.04.2003 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.16). Як спадкоємець першої черги після смерті батька позивач звернувся до державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус постановою від 30.09.2022 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як вона на день смерті була зареєстрована окремо від спадкодавця та не подала заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк (а.с.15). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.01.2020 року за вих. №1133 (а.с.10). [PERSON] з 06.04.2022 року взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки від 06.04.2022 року за №1223-7000330366 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.14). Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З урахуванням ч.3 ст.1272 ЦК України, суд доходить висновку, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, тому, враховуючи те, що позивач у період строку для подання заяви про прийняття спадщини не знала про смерть батька, так як втратила із ним зв`язок та проживала територіально віддалено від нього, суд відносить до поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить висновку про можливість встановлення строку в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved