Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Грант» про порушення прав споживача страхових послуг, стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначив, що 20.10.2021 на автомобільній дорозі М-03на 481 км. в м. Харків сталося ДТП. Водій [PERSON] скоїв ДТП і заподів матеріальні збитки. Під час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована а АТ СК «Мега гарант», полісом цивільної відповідальності АР № 5466805, діючим на дату ДТП. Після розгляду справи судом 29.11.2021 було винесено постанову № 642/7301/21, згідно якої провина водія [PERSON] встановлена та підтверджена. Автомобіль Chevrolet Aveo, д.н. [NUMBER] належить позивачу на праві власності. Позивач своєчасно подав всі необхідні документи до страховика, заяву на виплату страхового відшкодування. Пошкоджений автомобіль було оглянуто представником страховика, але жодних розрахунків страховик не проводив. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування транспортних засобів » страховик повинен на протязі 15 днів, але не пізніше як через 90 днів сплатити потерпілій особі страхове відшкодування. Строк виплати відшкодування сплинув 21.01.2022, а відшкодування позивач так і не отримав. Для визначення вартості матеріального збитку та можливості відновлювального ремонту позивач звернувся на СТО ( ФОП [PERSON] ). Згідно рахунку-фактурі № 12 від 28.01.2022 вартість матеріального збитку склала загалом 129\~850 грн. Згідно полісу страхування АР/5466805, ліміт страхового відшкодування складає 130\~000. Розмір Франшизи за полісом складає 0 грн. Відсутність сплати страхового відшкодування у встановлений термін є порушенням прав споживача страхових послуг. Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд за правилами срощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. В судове засідання позивач, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився. Відповідач Акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Гарант" в судове засідання не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином про причини не явки суду не повідомили, також не скористались правом надання відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Судом встановлено, що\~20.10.2021 на автомобільній дорозі М-03на 481 км. в м. Харків сталося ДТП. Водій [PERSON] скоїв ДТП і заподів матеріальні збитки. Під час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована АТ СК «Мега гарант», полісом цивільної відповідальності АР № 5466805, діючим на дату ДТП. Після розгляду справи судом 29.11.2021 було винесено постанову № 642/7301/21, згідно якої провина водія [PERSON] встановлена та підтверджена. Автомобіль Chevrolet Aveo, д.н. [NUMBER] належить позивачу на праві власності. Позивач своєчасно подав всі необхідні документи до страховика, заяву на виплату страхового відшкодування. Пошкоджений автомобіль було оглянуто представником страховика, але жодних розрахунків страховик не проводив. Згідно рахунку-фактури № 12 від 28.01.2022, який був проведений СТО ( ФОП [PERSON] ). вартість матеріального збитку склала загалом 129\~850 грн. Згідно полісу страхування АР/5466805, ліміт страхового відшкодування складає 130\~000. Розмір Франшизи за полісом складає 0 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частин першої, другої\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої\~статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки,\~незалежно від вини обох водіїв або одного з них,\~якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Частиною першою\~статті 1190 ЦК України\~передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша\~статті 543 ЦК України). Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до пункту 9 частини першої\~статті 7 Закону України «Про страхування»\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Закон № 1961-IV\~регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до\~статті 6 Закону № 1961-IV\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом пункту 22.1 статті\~22, статті\~23 Закону № 1961-IV\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом № 1961-IV\~порядку. Згідно зі\~статтею 36 Закону № 1961-IV\~ Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11\~постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. За змістом\~статті 6 ЦПК України\~суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях\~76-78,\~81,\~83,\~84,\~87,\~89,\~228,\~235,\~263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують). Отже, ліміт страхового відшкодування складає 130\~000 грн. Вартість матеріального збитків становить 129\~850 грн. За таких обставин, враховуючи зміст наведених норм\~ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved