Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

09.02.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] (далі заявник), заінтересована особа: [PERSON] , з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та родинних відносин між фізичними особами, в якій заявник просить суд: - встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу в період часу з 1967 року до 30.12.2016 року; - встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період часу з 1967 року до [INFO] . І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що після смерті вітчима мати нотаріально не встигла оформити 1/2 частину квартири, оформленої на [PERSON] , так як хворіла та вважала, що проживаючи в квартирі вона автоматично належить їй, як дружині після смерті чоловіка. Для прийняття спадщини, що залишилась після смерті вітчима, [PERSON] , їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а також її як її доньки та падчерки [PERSON] . З огляду на викладене, заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та родинних відносин між фізичними особами. Заінтересована особа [PERSON] не подала письмових пояснень по суті заяви. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із заявою пояснила суду таким чином, як про це зазначено вище. При цьому заявник пояснила, що метою звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та родинних відносин між фізичними особами є необхідність оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Заінтересована особа підтримала вимоги заяви у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14.02.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 21.04.2022 року було частково задоволено заяву заявника про виклик свідків та викликано у судове засідання для допиту в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у задоволенні іншої частини вимог заяви про виклик свідків відмовлено. Ухвалою суду від 21.04.2022 року було витребувано у П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії документів спадкової справи №69030507 до майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , заведеної 25 січня 2022 року за заявою [PERSON] , [INFO] , щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. 12.07.2022 року на виконання ухвали суду від 21.04.2022 року П`ята дніпровська державна нотаріальна контора надала суду копію спадкової справи №22/2022, заведеної 25 січня 2022 року після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 28.04.2022 року були внесені виправлення в текст ухвали суду від 21.04.2022 року про виклик свідків та зазначено вірне по батькові свідка [PERSON] : « [PERSON] » замість невірного: « [PERSON] ». Ухвалою суду від 25.11.2022 року із занесенням до протоколу судового засідання було прийнято відмову заявника від допиту свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2023 року було витребувано у Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) відомості про те, чи перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у період з 1967 року до 30.12.2016 року, якщо так, то з ким та у який період, а також у разі наявності відомості про розірвання шлюбу; витребувано у Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Дніпро) (Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) відомості про те, чи перебував у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 1967 року до 30.12.2016 року, якщо так, то з ким та у який період, а також у разі наявності відомості про розірвання шлюбу. 28.03.2023 року на виконання ухвали суду від 16.02.2023 року були Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав суду відповідь про те, що в ході проведення перевірки актових записів про шлюб та розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не виявлено. У судове засідання, призначене на 28.04.2023 року, з`явились всі учасники справи. Суд під час судового розгляду справи по суті заслухав усні пояснення учасників справи по суті вимог заяви, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухав заключні слова учасників справи. 28.04.2023 року суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , від 10.11.1952 року, свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 02.11.2021 року. Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями: свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.12.1973 року, свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 16.10.1985 року, копіями свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 13.03.1984 року, свідоцтва про розірвання шлюбу від 10.07.1993 року, серії [NUMBER] . Померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 05.03.1997 року до 30.12.2016 року проживали разом та були зареєстровані за адресою місця проживання: [ADDRESS] . Це підтверджується копіями: свідоцтв про смерть, серії [NUMBER] від 04.01.2017 року, серії [NUMBER] , довідки №14114 про склад сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.12.2021 року. Заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 22.09.1997 року до 30.12.2016 року проживали разом та були зареєстровані за адресою місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №14114 про склад сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.12.2021 року. Померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу по момент смерті [PERSON] [INFO] , що підтверджується показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON] , фотокартками. Заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали разом як падчерка та вітчим, відповідно, до [INFO] , що є днем смерті [PERSON] , [INFO] , що підтверджується показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON] , фотокартками. 25.01.2022 року державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є родичкою учасників справи, та з 1980 року вона була знайома з [PERSON] , який проживав однією сім`єю з [PERSON] як чоловік та жінка без шлюбу по момент смерті [PERSON] [INFO] . З ними проживала донька [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка була падчеркою [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є родичкою учасників справи, з моменту народження знала, що померлі [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, а [PERSON] була падчеркою [PERSON] , який був їй вітчимом. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, зокрема, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя . Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 1 Закону України\~«Про Всеукраїнський\~перепис населення»\~від 19\~жовтня 2000\~року № 2058-ІІІ, домогосподарство це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи. Аналіз викладених вище норм дає підстави для висновку, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному вище визначенню. При цьому чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу складають сім`ю, проте таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя. Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 653/4595/17, провадження №61-46648св18, вказує, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Конституційний суд України у\~справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» визначає, що\~членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин\~(абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року). Отже, законодавство України не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23.05.2020 року у справі № 686/8440/16-ц, провадження № 61-15699св19). Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18). Таким чином,\~для набуття права власності на майно померлої особи у випадку перебування у фактичних шлюбних відносинах,\~доказуванню підлягає факт проживання жінки/чоловіка разом з померлим однією сім`єю, їх пов`язаність спільним побутом, взаємними правами та обов`язками.\~Наприклад,\~про наявність сімейних відносин може свідчити реєстрація місця проживання та (або) фактичне проживання за однією адресою з спадкодавцем. Разом з тим, відсутність такої реєстрації за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18). До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 05.02.2020 року у справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, вказавши, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання тощо. Також, як зазначає Верховний Суд, покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 129/2115/15-ц, провадження № 61-2080св18,\~постанова Верховного Суду від 24.09.2020 року у справі\~№\~534/1318/17 провадження № 61-1821 св19). Встановленню судом підлягає і те, чи перебували чоловік і жінка під час фактичних шлюбних відносинах в зареєстрованих шлюбах з іншими особами.\~Відповідно до чинного законодавства України, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.\~Аналіз ст. 74 СК України дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 759/4596/18, провадження № 61-3852св19,\~постанова Верховного Суду від\~17 червня 2020 року\~у\~справі\~№ 755/18012/16-ц, провадження № 61-40658св18). Стаття 1264 ЦК України визначає право особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, на спадкування в порядку четвертої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п. 21, п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналіз викладеного вище вказує, жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, належать до\~спадкоємців четвертої черги\~за законом.\~Для отримання права на спадкування у\~такому\~випадку потрібне звернення зацікавленої особи до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до положень ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до п. 1 розділу VII "Прикінцеві Положення" СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, проаналізувавши встановлені в ході судового розгляду обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вказані вище норми, а також, врахувавши те, що встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, факту родинних відносин заявнику необхідно з метою оформлення спадщини, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявника, а саме встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та родинних відносин між фізичними особами з 01 січня 2004 року по 30.12.2016 року, відповідно. Встановлення цих фактів не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Тому, з огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву [PERSON] , а саме: встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 01.01.2004 року до [INFO] , що є днем смерті [PERSON] , [INFO] ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як падчерки та вітчима, відповідно, у період з 01.01.2004 року до [INFO] , що є днем смерті [PERSON] , [INFO] ; у задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України сплачений заявницею судовий збір у розмірі 496,20 грн їй не відшкодовується.

Outcome: partial