Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Відділ опіки і піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради, вимоги якого протягом підготовчого провадження зменшено та виправлено описку в резолютивні частині вимог, про визначення порядку спілкування та участі у вихованні онука [PERSON] , [INFO] (а.с. а.с. 165-167,181-182). В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 22 вересня 2017 року між їхньою донькою та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу народився онук [PERSON] [INFO] їх донька померла. На день смерті доньки онуку не виповнилося і повних трьох місяців, він потребував постійного піклування та нагляду, які вона надавали в повній мірі. Вони зареєстровані та мешкають в приватному будинку за адресою [ADDRESS] . З ними також проживають їх менша донька та онука [PERSON] , [INFO] . Усі матеріальні потреби, пов`язані з піклуванням про онука, вони забезпечували за рахунок власного сімейного бюджету, жодним чином не вимагаючи компенсації з боку зятя. [PERSON] працював у м. Дніпрі та не міг піклуватися про тримісячного сина. В вересні 2021 року відповідач виявив бажання забрати сина [PERSON] у м. Дніпро. У зятя склалися стосунки з іншою жінкою та він прагнув виховувати сина у новоствореній сім`ї. З часу переїзду онука до м. Дніпро відповідач чинить перешкоди у їхньому спілкування з онуком, з різних причин не дає можливості ним бачитись із ним, не відповідає на їх телефоні дзвінки, не пускає до свого мешкання коли вони приїжджають навідувати онука. Їх донька [PERSON] до вступу в шлюб із відповідачем мала від першого шлюбу доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач удочерив дівчинку, та вони проживали разом із матір`ю та відповідачем у м. Дніпрі. Після смерті матері онука виявила бажання проживати разом з ними. На теперішній час онука не має контакту з рідним братом, через що дуже засмучується. Будь-які спроби мирного врегулювання даної ситуації не призвели до бажаного результату, а відтак вони вимушені звернутися до суду. В остаточній редакції позовних вимог просили визначити порядок спілкування та участі у вихованні онука [PERSON] діду [PERSON] та бабі [PERSON] шляхом встановлення наступного порядку: - надавати можливість діду [PERSON] та бабі [PERSON] спілкуватися в онлайн-режимі та засобами телефонного зв`язку з онуком [PERSON] з 18-00 год. до 19-00 год. щодня; - після закінчення дії воєнного стану на України встановити систематичні побачення один раз на три тижні у вихідні дні ( з 8-00 год. суботи до 18-00 год. неділі за домовленістю з відповідачем діда [PERSON] та баби [PERSON] з онуком [PERSON] за адресою проживання позивачів з можливістю перебувати в місцях проведення відпочинку та дозвілля без присутності батька та з правом позивачів самостійно забирати дитину з місця навчання або проживання та самостійно супроводжувати до постійного місця проживання онука; - встановити побачення щороку у дні народження діда та баби з онуком [PERSON] у позашкільний час до 20-00 год. без присутності батька з можливістю перебувати у місцях проведення відпочинку та дозвілля з правом позивачів самостійно забирати дитину з місця навчання або проживання та самостійно супроводжувати до постійного місця проживання онука; - встановити побачення діда та баби з онуком [PERSON] щороку наступного дня після його дня народження у позашкільний час до 20-00 год. без присутності батька з можливістю перебувати у місцях проведення відпочинку та дозвілля з правом позивачів самостійно забирати дитину з місця навчання або проживання та самостійно супроводжувати до постійного місця проживання онука; - після закінчення дії воєнного стану на території України надати можливість діду [PERSON] та бабі [PERSON] щороку в літній період протягом трьох тижнів (безперервно або відокремлено по тижню) проводити час із онуком [PERSON] за адресою їх місця проживання без присутності батька з можливістю перебувати у місцях проведення відпочинку та дозвілля з правом позивачів самостійно забирати дитину з місця навчання або проживання та самостійно супроводжувати до постійного місця проживання онука. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в остаточній редакції підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просили суду задовольнити позовні вимоги. Також суду пояснили, що вони дійсно живуть за межами м. Дніпра. Час руху до їх місця проживання на громадському транспорті складає більше години. У них є власний автомобіль, але у зв`язку з домашнім господарством вони не завжди мають можливість разом виїжджати до м. Дніпра на автомобілі. За їх місцем проживання у них не було критичних ситуації пов`язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, за їх місцем проживання все спокійно. Проте не виключають можливості щодо зміни обстановки у зв`язку з воєнним станом в Україні. Представник позивачів адвокат Живоглядова У.С. підтримала позицію позивачів, просила суд задовольнити позовні вимоги. Просила суд взяти до уваги, що сторона позивачів зменшила розмір позовних вимог, ідучи на поступки відповідачеві, розуміючи при тому, що обидві сторони мають виходити із принципу найкращих інтересів для [PERSON] , який є сином для відповідача та онуком для позивачів. Прохаючи суд встановити спілкування позивачів з онуком за їх місцем проживання без присутності батька після закінчення дії воєнного стану на території України, позивачі знову ж таки виходять з інтересів дитини, розуміючи при тому, що безпека дитини має бути перш за все. Проте, до закінчення дії воєнного стану на території України, позивачі вважають за доцільне відвідувати онука за місцем його проживання з батьком у м. Дніпро за графіком, запропонованим відділом опіки та піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради. Адвокат Лабовкін О.О., який діє від імені та в інтересах відповідача [PERSON] , надав до суду відзив, в якому просив частково задовольнити позовні вимоги шляхом встановлення наступного графіку спілкування та участі позивачів у виховані онука, а саме: - спілкування діда [PERSON] та баби [PERSON] засобами телефонного зв`язку із онуком [PERSON] з 18-00 год. До 19-00 год. щовівторка та четверга; - встановити систематичні побачення один раз на два тижні у вихідні дні: з 16-00 год. до 20-00 год. у суботу або неділю за попередньою домовленістю з батьком [PERSON] ; - встановити побачення щороку у дні народження діда та баби з онуком [PERSON] у позашкільний час до 20-00 год. за попередньою домовленістю та у присутності батька [PERSON] ; - встановити побачення діда та баби з онуком [PERSON] щороку наступного дня після його дня народження у позашкільний час до 20-00 год. у присутності батька [PERSON] ; - один раз на рік протягом тижня виїздити діду [PERSON] та бабі [PERSON] разом з онуком до місць оздоровлення за домовленістю та у присутності батька [PERSON] . Відмовити у можливість діду [PERSON] та бабі [PERSON] щороку в літній період протягом 45 діб безперервно проводити час із онуком [PERSON] за адресою проживання позивачів без присутності батька. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачі не надали доказів щодо порушення їх прав на спілкування з онуком. У позивачів ніколи не виникало питання про визначення порядку участі у вихованні чи спілкуванні з дитиною, бо потреб у цьому не було їх право не порушувалося, тому за їх зверненням таке питання ніколи не розглядалося, рішення не приймалося. Звертають увагу суду на те, що ні органом опіки та піклування, ні комісією, ні поліцією не приймалося рішення щодо наявності перешкод, чи визначення питання спілкування та порушення права родичів відносно спілкування з дитиною. Ніхто не забороняє та не забороняв позивачам спілкуватися з онуком. Позивачі проживають за межами міста. На разі діє воєнний стан в країні, тому не виключають наявності ризиків при догляді за трирічною дитиною. Також повідомляє, що неможливо задовольнити позовну вимогу позивачів щодо спілкування онука протягом робочого тижня, у зв`язку з тим, що [PERSON] , згідно довідки КЗДО (Центр розвитку дитини) № 404 ДМР від 27.10.2022 року, зареєстрований в дитячому садочку (Ясла-садок) відповідно до якого графік з 08-00 год. до 18-00 год. (по закінченню воєнного стану в країні, відвідування центру буде відновлено). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Лабовкін О.О. у судовому засіданні повністю підтримали зміст відзиву та надали пояснення аналогічні змісту відзиву. Представник третьої особи відділу опіки і піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради Лійбук Л.М. у судовому засідання пояснила, що вона повністю підтримує висновок органу опіки та піклування щодо порядку спілкування та участі у вихованні діда та баби з онуком [PERSON] . У даному висновку викладений графік спілкування діда та баби з онуком. Графік складений з урахуванням віку дитини, якому три роки, безпеки дитини та в інтересах дитини. На теперішній час в Україні введено воєнний стан та для забезпечення безпеки дитини в першу чергу з дитиною повинен бути її законний представник, його батько. Конкретних місць та умов зустрічей діда та баби з онуком не визначено, може бути визначено за попередньою домовленістю з батьком. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2022 року задоволено клопотання представника позивачів адвоката Живоглядової Уляни Сергіївни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2022 року задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Живоглядової Уляни Сергіївні про витребування доказів, витребувано у відділу опіки та піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради висновок про доцільність визначення судом порядку спілкування та участі у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , позивачами [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] , актовий запис № 01, її батьком є [PERSON] , матір`ю, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.01.1999 року. Відповідно до паспортних даних позивачів [PERSON] , [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), остання зареєструвала шлюб з [PERSON] 24 грудня 2010 року,актовий запис № 88, та набула прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] та [PERSON] , донька позивачів, зареєстрували шлюб 22 вересня 2017 року, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище [PERSON] , про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 вересня 2017 року. [INFO] від шлюбу у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 2019 року. Вищевикладеним підтверджено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою онука [PERSON] . [PERSON] , мати [PERSON] , донька позивачів, померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15 жовтня 2019 року. Відповідно до акту фактичного проживання від 01.02.2022 року [PERSON] отримував медичну допомогу за місцем проживання позивачів з 17.10.2019 року. Відповідно до довідки Магдалинівської селищної ради від 01.02.2022 року [PERSON] зареєстрований за адресою позивачів. Згідно із актом обстеження умов проживання за адресом проживання позивачів [ADDRESS] від 05.07.2022 року останніми створені умови для проживання та перебування дітей, а факторів, що могли б зашкодити інтересам дітей, не виявлено. [PERSON] в період часу з 1985 року по 2010 рік працювала в Магдалинівському дошкільному навчальному закладі № 1 нянею, помічником вихователя, що підтверджується довідкою від 16.06.2022 року та витягом із трудової книжки. [PERSON] працює, за місцем роботи характеризується позитивно. Позивачі ані у лікаря-психіатра ані у лікаря-нарколога на обліку не перебувають, що підтверджується довідками від 11.02.2022 року. [PERSON] згідно довідки КЗДО (Центр розвитку дитини) № 404 ДМР від 27.10.2022 року зареєстрований в дитячому садочку (Ясла-садок) відповідно до якого графік з 08-00 год. до 18-00 год. (по закінченню воєнного стану в країні, відвідування центру буде відновлено). Відповідач [PERSON] працює, за місцем роботи та місцем реєстрації характеризується позитивно. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснила, що дитина [PERSON] проживав з дідом та бабою з самого народження та до 3 рочків. Потім батько забрав сина до себе. Баба та дід не мають можливості спілкуються з онуком, оскільки відповідач знаходить якісь причини, для того щоб вони не бачилися. Свідками таких обставин вони не були, знають про це зі слів позивачів. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином позивачів. Після смерті його сестри, [PERSON] , її дитина, [PERSON] , проживав з дідом та бабою з самого народження та до 3 рочків. Потім відповідач забрав сина до себе в м. Дніпро. Одного разу він привозів мати до онука, проте зустріч не відбулася, позивач сказав, що дитини не має вдома. Мати дуже плакала після цього. Відповідно до ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно вимог ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За змістом ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, іншими родичами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, чинним законодавством України, з однієї сторони, закріплено право позивачів, як баби та діда, на спілкування зі своїми онуками та право брати участь у їх вихованні, а з іншої сторони передбачено обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою чи дідом прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. У висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 14.02.2023 року викладено, що комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради вважає за доцільне в інтересах малолітнього встановити порядок участі діда, [PERSON] , баби, [PERSON] , у вихованні малолітнього онука, [PERSON] , а саме: - щовівторка та четверга з 18-00 до 19-00 спілкування в онлайн-режимі та засобами телефонного зв`язку; - один раз на два тижні з 10-00 до 18-00 у суботу або неділю, за попередньою домовленістю з батьком; - щороку у дні народжень діда та баби у позашкільний час у присутності батька; - щороку наступного дня після дня народження дитини, з 10-00 до 18-00, у присутності батька; -один раз на рік протягом тижня виїзд з дитиною до місць оздоровлення за попередньою домовленістю з батьком та у його присутності. Суд вважає зазначений висновок достатньо обґрунтованим. З висновку вбачається, на підставі яких фактичних обставин орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність встановлення участі позивачів у вихованні онука відповідно, а тому суд погоджується з ним в цілому окрім часу, який відведений для спілкування позивачів з онуком з 10-00 до 18-00, оскільки суд вважає, що з урахуванням графіку роботи позивачів та відповідача час спілкування повинен бути більшим, а саме з 10-00 до 20-00, внаслідок чого суд при вирішенні спору по суті погоджується з позицією позивачів щодо визначення часу до 20-00 годин. Також суд погоджується з даним висновком, оскільки даний висновок повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, його віку, дитині 3 роки, та прийнятий з урахуванням того, що на теперішній час в Україні введено воєнний стан, позивачі проживають за межами м. Дніпра, тому для забезпечення безпеки дитини в першу чергу з дитиною повинен бути її законний представник, його батько, внаслідок чого суд відхиляє при вирішенні спору по суті позицію позивачів щодо запропонованого ними графіку спілкування з онуком в остаточній редакції позовних вимог. При цьому суд враховує, що дід та баба виховували та доглядали онука з самого народження та до майже 3 рочків, надавали дитині, яка залишилася без матері, турботу, любов та відповідач не був проти цього, а навпаки, залишив дитину у позивачів, проте на теперішній час в Україні введено та діє воєнний стан, якого не було під час життя дитини у позивачів, тому для забезпечення безпеки дитини в першу чергу з дитиною повинен бути її законний представник, його батько, що є також підставою для відхилення позиції позивачів щодо запропонованого ними графіку спілкування з онуком. Оцінуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які загострили взаємовідносин між позивачами та відповідачем, і така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування діда, баби з онуком, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання онука визначений сімейним законодавством у разі його порушення. При цьому суд вважає, що позовні вимоги позивачів, щодо визначення порядку спілкування та участі позивачів з онуком з умовами на майбутнє, а саме визначення способу спілкування позивачів після закінчення дії воєнного стану на території України, є юридично неспроможними, оскільки обраний позивачами спосіб захисту права не відповідає встановленим діючим законодавством способам захисту (ст. 16 ЦК України), рішення суду не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення), позовні вимоги спрямовані на майбутнє, хоча й невідомо, а ні сторонам, а ні суду щодо можливості існування такого спору між сторонами в майбутньому, суб`єктного складу даних правовідносин в майбутньому, що є підставою для відмови у задоволенні таких позовних вимог. Враховуючи вищевикладені норми права, проаналізувавши матеріали справи, пояснення сторін, свідків, суд дійшов висновку, що позивачі мають право на спілкування та виховання онука, мають на це бажання, а спілкування між позивачами, як дідом та бабою, та онуком не буде перешкоджати їх нормальному розвитку, та судом не встановлено, що позивачі якось негативно впливають на виховання та розвиток дитини, тому суд, з урахуванням інтересів дитини, його віку, висновку органу опіки та піклування, вважає доцільним визначити наступний порядок спілкування: щовівторка та четверга з 18:00 до 19:00 спілкування в онлайн-режимі та засобами телефонного зв`язку; побачення один раз на два тижні з 10:00 до 20:00 у суботу або неділю, за попередньою домовленістю з батьком; побачення щороку у дні народжень діда та баби, у позашкільний час до 20:00 у присутності батька; побачення щороку наступного дня після народження дитини з 10:00 до 20:00 у присутності батька, внаслідок чого частково задовольняє позовні вимоги позивачів. Суд, задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] судовий збір, пропорційний задоволенню позовних вимог, у розмірі 992,40 гривень по 496,20 гривень кожному.

Outcome: partial