Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на частку в квартирі за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину трьохкімнатної квартири загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] , та членам її родини [PERSON] (донька), [PERSON] (син), [PERSON] (онук) на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради. При зверненні позивача до нотаріуса для оформлення спадщини на квартиру, він виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, покликаючись на те, що законних підстав для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті [PERSON] немає, оскільки частка [PERSON] у свідоцтві про право власності на квартиру не визначена. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на частку вказаної квартири. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покликався на розсуд суду. Треті особи у судове засіданні не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом було встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , копія якого міститься у матеріалах справи. Право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 03.01.2001 в порядку її приватизації (форма власності та розмір часток на приміщення у правовстановлюючому документів не вказана). 17.02.1996 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] ). 19.11.2021 рішенням Сихівського районного суду міста Львова, було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . У першій черзі на прийняття спадщини після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] та її син - [PERSON] . 25.11.2022 [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, шляхом написання заяви про відмову від прийняття спадщини, яка була засвідчена приватним нотаріусом Іваненко Н.І та зареєстровано в реєстрі за № 1462, залишивши позивача єдиним спадкоємцем Цього ж дня, [PERSON] , завідувач Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як зазначено в постанові - «законних підстав для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті [PERSON] немає. Частка [PERSON] у свідоцтві про право власності на квартиру № [NUMBER] від 03.01.2001 року та довідці Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради № 1/2530 від 06.10.2022 року не визначена.» За ч. 1 ст. 81, ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3, 4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами статті 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак суд приходить до висновку, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, та те, що інших доказів про збільшення чи зменшення частки на квартиру суду не надано, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири загальною площею 70, 8 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі вище викладеного та

Outcome: approved