Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

21 грудня 2021 року [PERSON] , через свого представника адвоката Ревункова В.М., звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця та одночасно з позовною заявою позивачкою було подано заяву про забезпечення позову та заяву про забезпечення доказів. (т.1 а.с.а.с.1-8, 92-93) Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року вищевказану позовну заяву із заявою про забезпечення позову та заявою про забезпечення доказів було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (т.1 а.с.105) В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона та відповідачка є рідними сестрами. Вона вирішила виїхати працювати за кордон, а до цього придбати квартиру у м. Дніпро для здачі її в оренду та отримання від цього прибутку. Однак, грошових коштів на повну вартість квартири не вистачало. Після опрацювання ринку нерухомості, позивачка знайшла квартиру, яка знаходилась за адресою: [ADDRESS] . Провівши переговори з банківськими установами на предмет отримання кредиту стало зрозуміло, що їй кредит не дадуть, оскільки вона на той момент була матір`ю одиначкою, офіційно ніде не працювала. На сімейній нараді, з урахуванням відмови кредитування позивачки, а також вбачаючи те, що позивачка на той момент вже виїхала закордон де неофіційно працювала та не могла приїхати, крім того, вбачаючи наявні на той момент «здорові» сімейні відносини між позивачкою та відповідачкою, позивачкою було запропоновано, а відповідачкою погоджено оформлення купівлі-продажу квартири на відповідачку з частковою її оплатою власними грошовими коштами позивачки, а іншу частину за рахунок залучених кредитних коштів з боку відповідачки, оскільки на той момент вона працювала та банки могли надати їй кредитні кошти, а кредит, який буде отриманий відповідачкою для сплати квартири, буде погашено позивачкою, оскільки це її квартира. Позивачка частину грошових коштів для придбання квартири передала їх мамі та виїхала за кордон. 19 липня 2007 року було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. за реєстром № 1610. На оформлення правочину відповідачка їздила разом з їх мамою, яка передавала покупцям часткову оплату готівкових коштів за придбану квартиру, які надала позивачка. Як і домовлялись відповідачка для сплати залишку коштів за придбану квартиру отримала кредит у банку, а отриману квартиру передала в іпотеку на підставі договору іпотеки. Зазначені кредитні зобов`язання відповідачки були виконані за рахунок грошових коштів позивачки, як і було домовлено між позивачкою та відповідачкою. Впродовж короткого періоду позивачка, передаючи сласні грошові кошти через мати та відповідачку погасила кредит, який був оформлений на відповідачку для оплати придбаної квартири. Дізнавшись про те, що позивачка збирається повернутися в Україну та переоформити належну їй нерухомість на себе, відповідачка відмовилась повертати (переоформлювати) належну позивачці квартиру за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене позивачка просить в судовому порядку визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , перевести права покупця на неї та визнати її покупцем вищевказаної квартири, а також стягнути судові витрати по справі. (т.1 а.с.1-6) В заяві про забезпечення позову позивачка просила вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що нею подано позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині визначення покупця цієї квартири. У разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідачка може здійснити відчуження спірної квартири, що може зробити неможливим виконання судового рішення. Ухвалою судді від 23 лютого 2022 року було відмовлено у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову. (т.1 а.с.119-120) В заяві про забезпечення доказів позивачка просила витребувати від ГУ ДПС у Дніпропетровській області відомості про доходи відповідачки. Заява мотивована тим, що нею подано позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині визначення покупця цієї квартири. З метою доведення джерел придбання спірної квартири необхідно встановити доходи відповідачки за відповідний період. Оскільки вказані відомості відносяться до персональних даних про особу, їх одержання можливе лише на підставі ухвали суду. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року було частково задоволено заяву позивачки, витребувано від від ГУ ДПС у Дніпропетровській області інформацію про доходи [PERSON] [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] в період з 01 січня 1998 року по 31 липня 2007 року. (т.1 а.с.123-124) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін (т.1 а.с.121-122), одночасно вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г., [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.121-122) В підготовче судове засідання 28 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було ухвалено продовжити строк підготовчого судового засідання та відкласти розгляд справи на 27 квітня 2022 року - для повторного виклику сторін по справі. (т.1 а.с.135) 18 квітня 2022 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів. Відповідачка у своєму відзиві стверджує, що позивачка не має жодного відношення до придбання відповідачкою майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира була придбана за рахунок особистих заощаджень відповідачки та кредитних коштів. Кредитні зобов`язання були погашені особисто відповідачкою за свої кошти. Відповідачкою наголошується, що з часу придбання майнових прав, й наступного оформлення права власності на квартиру відповідачка відкрито й правомірно володіє та використовує спірну квартиру на власний розсуд. На противагу, відповідачкою наголошується на тому, що позивачкою не надано суду жодних належних й допустимих доказів того, що сплата вартості майнових прав на спірну квартиру відбувалася за її особисті кошти. Також, позивачкою не надано суду жодних належних й допустимих доказів того, що договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру носить характер фіктивного та удаваного правочину, укладений його сторонами під впливом помилки, обману, насильства або тяжких обставин і не відповідає їх дійсним намірам. Крім того, у відзиві звертається увага на те, що позивачкою порушено строк позовної давності для звернення до суду. Так, зауважується на тому, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка довідався про купівлю-продаж майнових прав на спірну квартиру 19 липня 2007 року. Отже, саме з цього часу позивачка мала можливість звернутись до суду з позовом про можливе порушення, на думку позивачки, її прав. Враховуючи наведені обставини та приписи діючого законодавства, на думку відповідачки, строк позовної давності закінчився ще 19 липня 2010 року. При цьому, позивачка звернулась з даним позовом до суду 21 грудня 2021 року, тобто за межами (з пропущенням) строку позовної давності. У клопотання про витребування доказів відповідачка просила витребувати від ГУ ДПС у Дніпропетровській області відомості про доходи позивачки за період з 19.07.2007 по 31.12.2020. (т.1 а.с.а.с.143-146, 147-148) В підготовче судове засідання 27 квітня 2022 року сторони по справі не з`явились, від представника позивачки та відповідача надійшли заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 26 травня 2022 року. (т.1 а.с.165) В підготовче судове засідання 26 травня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання відповідачки, витребувано докази та відкладено розгляд справи на 17 червня 2022 року. (т.1 а.с.а.с.175, 176) 13 червня 2022 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли витребувані судом відомості. (т.1 а.с.186-195) В підготовче судове засідання 17 червня 2022 року відповідачка не з`явилась, надала заяву про відкладення розгляду справи, інші сторони по справи в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим та неможливістю проведення відеоконференції з представником позивачки розгляд справи було відкладено на 26 липня 2022 року. (т.1 а.с.200) 17 червня 2022 року від третьої особи приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. (т.1 а.с.204) В підготовче судове засідання 26 липня 2022 року з`явився представник позивачки, відповідачка та третя особа приватний нотаріус в підготовче судове засідання не з`явились, відповідачка надала заяву про відкладення розгляду справи, третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності, інші сторони по справи в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 18 серпня 2022 року. (т.1 а.с.222-223) В підготовче судове засідання 18 серпня 2022 року з`явився представник позивачки, відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про відкладення розгляду справи, інші сторони по справи в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було ухвалено відмовити у задоволенні клопотання представника позивачки про витребування доказів, задоволено клопотання представника позивачки про виклик свідків та оголошено перерву до 12 вересня 2022 року. (т.1 а.с.234-235) Підготовче судове засідання 12 вересня 2022 року не відбулося. (т.1 а.с.243) В підготовче судове засідання 28 вересня 2022 року відповідачка не з`явилась, надала заяву про відкладення розгляд справи, у задоволенні якого судом було відмовлено, від представника позивачки та третьої особи приватного нотаріуса надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності, інші сторони по справи в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 28 вересня 2022 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 листопада 2022 року. (т.2 а.с.а.с.5, 6) Судове засідання 03 листопада 2022 року не відбулося через відключення електричної енергії. (т.2 а.с.15) Судове засідання 28 листопада 2022 року не відбулося через відключення електричної енергії. (т.2 а.с.24) Судове засідання 09 грудня 2022 року не відбулося через відключення електричної енергії. (т.2 а.с.33) Судове засідання 16 січня 2023 року не відбулося через відключення електричної енергії. (т.2 а.с.36) В судове засідання 07 лютого 2023 року в режимі відеоконференції з`явився представник позивачки, відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено, інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку щодо позовної заяви, досліджено письмові докази, допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та оголошено перерву до 01 березня 2023 року. (т.2 а.с.49-57) В судове засідання 01 березня 2023 року в режимі відеоконференції з`явився представник позивачки, відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено, інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , досліджено диск, який наявний в матеріалах справи в якості доказу та оголошено перерву до 22 березня 2023 року - для підготовки до судових дебатів. (т.2 а.с.64-66) В судове засідання 22 березня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 13 квітня 2023 року. (т.2 а.с.71) В судове засідання 13 квітня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 02 травня 2023 року. (т.2 а.с.77) В судовому засіданні 02 травня 2023 року за участю в режимі відеоконференції представника позивачки було завершено розгляд справи по суті та ухвалено рішення. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток та СМС повісток. В матеріалах справи наявний відзив від відповідачки в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на ї адреси судових повісток. Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка є рідною сестрою позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (т.1 а.с.18) 19 липня 2007 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до договору [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1610. (т.1 а.с.21-22) 19 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 11185859000/11185861000/3. (т.1 а.с.26-30) 19 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11185859000, яким було надано відповідачці кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 37 770 доларів США на строк до 18.07.2028 року. (т.1 а.с.31-35) 19 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11185861000, яким було надано відповідачці кредитні кошти у формі кредитної лінії, що надається траншами, ліміт якої є рівним 1 025 грн. на рік. (т.1 а.с.36-41) Згідно довідки АТ «УКРСИББАНК» від 15 квітня 2022 року встановлено, що [PERSON] 05 серпня 2008 року повернуто позику в розмірі 37 770 доларів США. (т.1 а.с.149) Відповідно до довідки АТ «УКРСИББАНК» від 14 квітня 2022 року встановлено, що [PERSON] не має станом на 14 квітня 2022 року отриманих та непогашених кредитів в АТ «УКРСИББАНК». (т.1 а.с.151) Позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, посилається, на те, що фактичним покупцем за договором купівлі-продажу квартири була саме вона. Тільки тому, що на час укладення договору позивачка не працювала, була матір`ю одиначкою та їй не надавали кредит у банку, вирішено було оформляти договір на відповідачку. Однак саме за її кошти була придбана квартира і саме нею сплачувався кредит у банку, у зв`язку з чим, посилаючись на ст.ст.235, 236 ЦК України вважає, що договір купівлі-продажу квартири необхідно визнати недійсним в частині покупця та визнати позивачку покупцем за договором купівлі-продажу від 19 липня 2007 року. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. На виконання ухвали суду про витребування доказів від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшла інформація про доходи відповідачки з якої вбачається, що остання з 1999 року по 2015 рік працювала. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивачка була матір`ю одиначкою, не могла взяти кредит, тому було вирішено оформити кредит та договір купівлі-продажу квартири на відповідачку, пізніше позивачка вийшла заміж і поїхала до Ізраїлю. Чоловік позивачки допомагав виплачувати кредити відповідачки, взяті на придбання спірної квартири. Відповідачка у відзиві заявляла, що на момент вчинення правочину мала заощадження і правочин відповідав її волі. Надані позивачкою записи із щоденника відповідачки не можуть бути прийняті судом як доказ, оскільки з них не встановлено що саме відповідачка робила зазначені записи. Згідно дослідженого в судовому засіданні диску з аудіозаписом розмови між позивачкою та відповідачкою, а також між відповідачкою та їх матір`ю, встановлено, що вони сперечаються з приводу розведення собак. Отже доказів того, що саме позивачка сплатила належні їй кошти продавцям спірної квартири та фактично набула права власності на спірну квартиру, суду не надано і вказані обставини не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стосовно обраного позивачем способу захисту суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно ст.ст.6, 11 та 12 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до положень ст.202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною ч.1 ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є удаваним (ст.235 ЦК України). У разі встановлення, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: dismissed