Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Після смерті батька спадщину фактично прийняла її мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіту за життя батьки не складали. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері і прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері. У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. У підготовче засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі і за відсутності позивача. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13, 16, 20) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1958 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , у якому він проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12). Заповіту за життя [PERSON] не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася (а.с. 11, 35-37). Позивач не приймала спадщину після смерті батька, що підтверджується поданою нею суду заявою (а.с. 48). Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння належним останньому спадковим майном прийняла [PERSON] , як дружина померлого, що об`єктивно довідкою Старовижівської селищної ради № 16/08.02 від 27.02.2023 р. (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 13, 20), прийняла одноособово спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 11). Заповіт від імені [PERSON] Нововижвівською сільською радою не посвідчувався (а.с. 11). Постановою нотаріуса від 07.03.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 9). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у вказаному спадковому майні після смерті [PERSON] , немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №23/2023 до майна померлої [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved