Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна в сумі 10174,48 гривень. Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що кошти в зазначеному розмірі були виплачені відповідачці у зв`язку із рахунковою помилкою, а саме, під час приведення у відповідність коефіцієнта середньої заробітної плати внаслідок масового перерахунку з 01 березня 2019 року виникла переплата пенсії відповідачки за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 10174,48 грн. Представник позивача - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Комарніцька А.С. в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Однак, від неї надійшла заява слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, подавши до суду заяву слухати справу в її відсутності, позовні вимоги не визнає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до копії протоколу Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2021 року, розмір виплаченої [PERSON] пенсії становить 84259,42 грн., переплата становить 10174,48 грн. Згідно копій повідомлень Відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0401-9/36136 від 03 грудня 2021 року та №1900-0501-9/2080 від 19 січня 2022 року, [PERSON] було повідомлено щодо виникнення переплати пенсії за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2021 року в сумі 10174,48 грн. Згідно довідки про переплату пенсії від 08 грудня 2021 року, виданої відділом перерахунків №2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №4184/03-16 від 17 грудня 2021 року, розглянувши пенсійну справу (особовий рахунок № [NUMBER] ) одержувача пенсії [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , встановлено переплату пенсії в розмірі 10174,48 грн., яка виникла в період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2021 року у зв`язку з приведенням у відповідність коефіцієнта заробітної плати, що виник внаслідок масового перерахунку з 01 березня 2019 року, при опрацюванні пенсійних справ згідно списка наданого листом № 3884/03-16 від 26 листопада 2021 року. Як вбачається з копії письмової заяви [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України від 09 вересня 2022 року, відповідачка відмовилася від добровільної сплати переплати пенсії в розмірі 10174,48 грн., так як переплата виникла не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. В силу ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка [PERSON] вчинила будь-які зловживання із свого боку або подала недостовірні дані під час нарахування та виплати їй пенсії. Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки, суд виходить з наступного. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії. Таким чином, сам факт того, що було допущено переплату пенсії відповідачки, у зв`язку з приведенням у відповідність коефіцієнта середньої заробітної плати внаслідок масового перерахунку пенсії з 01 березня 2019 року, не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] коштів у розмірі 10174,48 грн, як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області не підлягає, тому суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed