Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Представник позивача звернулась 02.02.2023 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 09.06.2021 р. [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» на посаду - дорожній робітник. Позивач досі є працівником відповідача, а з 26.02.2022 р. і до нині перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Починаючи з лютого 2022 р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість із заробітної плати. Останні виплати заробітної плати відбулись у квітні 2022 р. за грудень 2021 р. та січень 2022 р. Так, згідно ч. 3 ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) в редакції від 24.03.2022 р., за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Вказана норма Закону щодо збереження середнього заробітку була чинною до 18.07.2022 р. (включно), оскільки 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX від 01.07.2022 р. Даним законом були внесені зміни до ч. 3 ст.119 КЗпП, згідно з якими скасовано збереження середнього заробітку мобілізованим працівникам. Отже, відповідач мав виплачувати позивачу середній заробіток з часу його мобілізації, тобто з 26.02.2022 р. і до 18.07.2022 р. (до внесення змін у норму Закону, яка це передбачала). Відповідач звітував до Пенсійного фонду України про заробітну плату позивача, яку йому не було виплачено. При цьому при звітуванні до ПФУ відповідач нічого не зазначив про березень 2022 р., про те і за березень 2022 р. у відповідача був обов`язок по збереженню середнього заробітку позивача. Згідно банківської виписки, 07.04.2022 р. було зараховано заробітної плати 9166,30 грн. Тобто виплата заробітної плати за грудень 2021 р. та січень 2022 р. у квітні 2022 р. пройшла з порушенням строків виплати, а заробітна платня за лютий липень 2022 р. взагалі не виплачена і донині. Посилаючись на ст.ст.3, 4, 116, 233 КЗпП, Закон України «Про оплату праці», Порядок обчислення середньої заробітної плати, Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] не виплачену заробітну плату у розмірі 49\~154,91 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 5171,06 грн. Ухвалою суду від 06.02.2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання 01.03.2023 р. 01.03.2023 р. розгляд справи відкладено на 23.03.2023 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті. 23.03.2023 р. розгляд справи відкладено на 05.04.2023 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України. 05.04.2023 р. розгляд справи відкладено на 08.05.2023 р. у зв`язку із зайнятістю в іншому провадженні. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.49-51). Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав відзив на позовну заяву (а.с.36-41). Суд розглянув справу без участі представника відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Приймаючи до уваги позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами цивільної справи, що з 09.06.2021 р. [PERSON] працює дорожнім робітником в ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» (а.с.14-17). Позивач перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» (а.с.19, 20). Згідно банківської виписки за період з 31.12.2021 р. по 08.04.2022 р. (а.с.18), 07.04.2022 р. [PERSON] було зараховано заробітної плати 9166,33 грн. Крім того, на картковий рахунок позивача було зараховано 07.04.2022 р. матеріальну допомогу в сумі 13753,70 грн. Інші нарахування ТОВ «ШБ «Альтком» відсутні. Згідно з ч. 1\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 5\~ст.17 Конституції України\~гарантовано, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до ч. 2\~ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами 3 та 4\~ст.119 КЗпП України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/202 в Україні оголошена загальна мобілізація. Відповідно до ч. 3\~ст. 119 Кодексу законів про працю України\~(на час виникнення спірних відносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким чином, законом було визначено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток за місцем роботи, де вони працювали на час призову. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року\~за\~№ 2352-IX\~(набрав чинності 19.07.2022 р.) (п.п. 17 п. 1) внесено зміни до частини 3\~статті 119 КЗпП України, а саме слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Таким чином,\~законом № 2352-IX\~було виключено положення ч. 3\~ст. 119 КЗпП України\~про те, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період зберігається середній заробіток за місцем роботи. За таких обставин за позивачем з 20.04.2022 по 18.07.2022 зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві (установі, організації), в якому він працював на час призову, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до приписів\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою КМ України № 100 від 8 лютого 1995 року, який застосовується в тому числі у випадках залучення працівників до виконання військових обов`язків (п.п.«ї» п. 1 Порядку). Середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (абзац 3 п.2 Порядку). Згідно п. 5 розділу ІV вказаного Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані два календарні місяці роботи на число відпрацьованих робочих днів у цих місяцях. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). Враховуючи положення Порядку № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за два календарні місяці роботи. При цьому норми цього Порядку не містять особливого розрахунку для таких працівників, а також вимог щодо врахування при обчисленні середньої заробітної плати повністю відпрацьованих робочих днів протягом двох календарних місяців. Тобто середня заробітна плата за два місяці працівникам обчислюється на загальних умовах, а саме з виплат, які нараховано в місяцях розрахункового періоду. Щодо визначення середнього заробітку за березень 2022 р., то згідно даних, наданих відповідачем до ПФУ (а.с.14-17), заробітна плата позивача за грудень 2021 р. становила 8217,46 грн., а за січень 2022 р. 3678,80 грн. Таким чином, середній заробіток за 2 місяці становив 5948,13 грн. Відповідач нарахував позивачу (згідно даних ПФУ) і не виплатив такі розміри заробітної плати: заробітна плата за лютий 2022 р. у розмірі 5355,01 грн. заробітна плата за березень 2022 р. у розмірі 5948,13 грн. (відповідач заробітну плату за березень 2022 р. не вказував при звітуванні до ПФУ). заробітна плата за квітень 2022 р. у розмірі 16864,55 грн. заробітна плата за травень 2022 р. у розмірі 8244,94 грн. заробітна плата за червень 2022 р. у розмірі 8244,94 грн. заробітна плата за липень 2022 р. у розмірі 4497,24 грн. Загальний розмір заборгованості по заробітній платі становить 49154,91 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із\~ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~(Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Стаття 2 Закону визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації згідно із ст. 3 Закону обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць ст. 4 Закону. Оскільки відповідач допустив порушення строків виплати заробітної плати позивачу за вищевказаний період, вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати йому відповідну компенсацію в цій частині є також обґрунтованими і підлягаю задоволенню. Сума компенсації втрати частини доходів робиться по кожній невиплаченій заробітній платні окремо, починаючи з наступного місяця, коли мала бути виплачена заробітна плата, а саме: компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за лютий 2022 р. у розмірі 5355,01 грн. становить: 948,55 грн. Розрахунки за період з 01.04.2022 р. по 30.01.2023 р. на заборгованість в розмірі 5355.01 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.1771326 (квітень 2022 р. року - 103.1%, травень 2022 р. року - 102.7%, червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - не встановлено). Компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за березень 2022 р. у розмірі 5948,13 грн. становить: 843,08 грн. Розрахунки за період з 01.05.2022 р. по 30.01.2023 р. на заборгованість в розмірі 5948.13 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.1417387 (травень 2022 р. року - 102.7%, червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - не встановлено). Компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за квітень 2022 р. у розмірі 16864,55 грн. становить: 1884,14 грн. Розрахунки за період з 01.06.2022 р. по 30.01.2023 р. на заборгованість в розмірі 16864.55 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.1117222 (червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - не встановлено). Компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за травень 2022 р. у розмірі 8244,94 грн. становить: 645,54 грн. Розрахунки за період з 01.07.2022 р. по 30.01.2023 р. на заборгованість в розмірі 8244.94 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0782951 (липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - не встановлено). Компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за червень 2022 р. у розмірі 8244,94 грн. становить: 583,74 грн. Розрахунки за період з 01.08.2022 р. по 30.01.2023 р. на заборгованість в розмірі 8244.94 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0707995 (серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - не встановлено). Компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати за липень 2022 р. у розмірі 4497,24 грн. становить: 266,01 грн. Розрахунки за період з 01.09.2022 р. по 30.01.2023 р. на заборгованість в розмірі 4497.24 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0591488 (вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - не встановлено). Загальна сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати становить 948,55 + 843,08 + 1884,14 + 645,54 + 583,74 + 266,01 = 5171,06 грн. Надані відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову копії наказів про перебування [PERSON] у відпустці з 13.01.2022 р. по 31.01.2022 р. (а.с.43) та у період з 01.02.2022 р. по 04.02.2022 р., суд вважає недопустимими доказами, з огляду на наступне. Розпорядчі документи складають та оформляють з урахуванням вимог Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Мін`юсту від 18.06.2015 № 1000/5. Із розпорядчим документом із кадрових питань (особового складу), а саме до цієї категорії і належить наказ про надання відпустки, обов`язково ознайомлюють згаданих у ньому осіб, які проставляють свої підписи із зазначенням дати ознайомлення на першому примірнику документа чи на спеціальному бланку (п. 11 гл.10 розд. ІІ Правил 1000/5). Надані відповідачем накази не містять підпису позивача по справі, який заперечує подання ним заяв про надання відпусток. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,00 грн.

Outcome: approved