Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] за участю третьої особи органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини про визначення місця проживання дитини, в обґрунтування якого вказала, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року по справі №686/19711/18.Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] [INFO] . Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. До теперішнього часу позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. [PERSON] на даний час проживає за адресою [ADDRESS] . Позивачка на даний час проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] (доньки [PERSON] від першого шлюбу), на праві власності, згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2012 року. Слід зазначити, син [PERSON] з моменту розірвання шлюбу по сьогодні проживає разом з матір`ю, [PERSON] , без реєстрації місця проживання, що підтверджується актом б/н від 11.10.2021 року. Також син [PERSON] відвідує дитячий садочок "Дзвіночок" за адресою вул. С. Бандери 20/2, м. Хмельницький неподалік від дому, що підтверджується довідкою від 18.10.2021 року №01/24-134. Зареєструвати у встановленому порядку зареєстроване місце проживання сина [PERSON] [INFO] , відповідач не дозволяє. Син [PERSON] проживає з матір`ю, а батько участі у вихованні дитини майже не приймає, при цьому негативно впливає на дитину, оскільки майже усі зустрічі закінчувались викликами поліції, та як наслідок складались протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до витягу із сайту судової влади за період з 01.01.2020 року по сьогодні стосовно відповідача неодноразово розглядались справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173, 173-2 КУпАП. Також батько не забезпечує будь-якої дисципліни, подає дітям поганий приклад особистої гігієни та харчування, що може в подальшому погано відобразитись на фізичному та психологічному здоров`ї дитини. Стосовно відповідача за останніх півтора роки було видано 3 обмежувальних приписи, а саме у справах: №686/1972/20 від 24/01/2020 №686/12254/20 від 29.05.2020, № 686/9131/21 від 15.04.2021. Враховуючи вищезазначені обставини, та вкрай негативний вплив [PERSON] на виховання сина, позивачка вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 09 травня 2022 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] ,за участю третьої особи органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини. [PERSON] просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з матір`ю. Після розірвання шлюбу у [PERSON] та [PERSON] були непорозуміння щодо виховання дитини, зокрема, [PERSON] не реагувала на зауваження у ставленні до дитини, обмежувала у можливості бачитися та приймати участь у вихованні, через що виникали сварки, але ставлення матері до їх спільної дитини так і не змінилося, а тому [PERSON] прийняв рішення, що син має проживати разом із ним. Підставою для таких вимог є те, що на протязі останніх двох років син проживає в негативних умовах, а саме, дитина проживає в сім`ї де постійно вживають спиртні напої та тютюнові вироби та спілкуються нецензурною лексикою. Крім цього, позивачка дозволяє собі залишати сина на одинці чи на незнайомих людей та вчиняє відносно дитини психологічне насилля. За таких обставин вважає, що дитина заслуговує на щасливе дитинство, а тому син має проживати разом із ним, оскільки він має можливість забезпечити усі потреби сина. В судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги первісного позову підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач-позивач в судовому засіданні первісний позов не визнав, подав до суду відзив в якому вказав, що із позовними вимогами [PERSON] , не погоджується у повному обсязі, оскільки вважає, що спільна дитина син [PERSON] має проживати з ним. Так дійсно їх дитина на даний час проживає із матір`ю, але у нього із нею є постійні непорозуміння і сварки щодо методів виховання. В результаті не порозумінь із позивачкою, остання обмежує його у спілкуванні з дитиною та не зважає на його зауваження щодо неналежної атмосфери у сім`ї в якій живе його син. Документи надані позивачкою щодо обмежувальних приписів відносно нього, не підтверджують те, що він дійсно хоче впливати на виховання дитини, а остання використовує це щоб дискредитувати його шляхом постійних викликів поліції при першій же можливості. Він як батько дитини, має рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і негативні відносини між ним та позивачкою жодним чином не можуть його обмежувати у спілкуванні із дитиною. Позивачка, на його думку не надала належних та допустимих доказів того, що він начебто маю негативний вплив на сина, а тому просить у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, надав висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання первісного та зустрічного позовів. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року по справі №686/19711/18. Від даного шлюбу народився син, [PERSON] [INFO] . Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. [PERSON] та відповідач [PERSON] не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. [PERSON] на даний час проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] (доньки [PERSON] від першого шлюбу), на праві власності, згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2012 року. [PERSON] , [INFO] з моменту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] проживає разом з матір`ю, [PERSON] , без реєстрації місця проживання, що підтверджується актом б/н від 11.10.2021 року. [PERSON] , [INFO] відвідує дитячий садочок "Дзвіночок" за адресою вул. С. Бандери 20/2, м. Хмельницький , що підтверджується довідкою від 18.10.2021 року №01/24-134. 23.07.2011 [PERSON] звернулась до відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , проте у реєстрації місця проживання дитини відмовлено, оскільки батько дитини не надав згоди. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2020 справа № 686/1972/20 [PERSON] видано обмежувальний припис строком на три місяці, згідно якого заборонено наближатись на відстань ближче 500 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] та місця навчання [PERSON] за адресою м. Хмельницький, вул. С.Бандери, 14/1 , ЗОШ № 25. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2020 справа № 686/12254/20 [PERSON] видано обмежувальний припис строком на шість місяців, згідно якого заборонено наближатись на відстань ближче 500 метрів до тимчасового місця проживання (перебування) [PERSON] та її дітей за адресою [ADDRESS] , постійного місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] та місця навчання [PERSON] за адресою м. Хмельницький, вул. С.Бандери, 14/1 , ЗОШ № 25, місця відвідування дитячого садочку [PERSON] [INFO] , за адресою м. Хмельницький, вул. С.Бандери, 20/2 , Хмельницький дошкільний заклад № 47 «Дзвіночок». Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2021 справа № 686/9131/21 [PERSON] видано обмежувальний припис строком на шість місяців, згідно якого заборонено перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] та її дітей за адресою [ADDRESS] , наближатись на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та її дітей, а саме: ЗОШ № 25, м. Хмельницький, вул. вул. С.Бандери, 14/1, Хмельницький дошкільний навчальний заклад № 47 «Дзвіночок» м. Хмельницький, вул. С.Бандери, 20/2. В обґрунтування вимог зустрічного позову [PERSON] вказав, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не буле відповідати інтересам дитини, при цьому зазначив, що він цікавився життям та здоров`ям свого сина, на підтвердження чого надав, лист Хмельницького міського центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 від 01.03.2021 № 04-І, від 26.06.2020 № 13-І, від 16.03.2020 №7-І, довідку від 08.04.2021 № 01/24-43, довідку від 11.02.2021 № 01-24-24, від 28.01.2020 № 4 (з доданою копією медичної картки [PERSON] [INFO] ), довідку Хмельницького дошкільного навчального закладу № 47 «Дзвіночок» від 29.01.2020 № 01-24/11, від 27.12.2019 № 01-24/145 Згідно з характеристикою наданою ДОП СП ПЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області від 30.12.2019 [PERSON] за місцем проживання характеризується посередньо, наркотичні речовини без призначення лікаря не вживає, в 2019 році притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178, ч. 2 ст. 178 КУпАП. Згідно характеристики УМК «Південно-Західна» від 01.07.2021 [PERSON] за період роботи в УМК «Південно-Західна» чесно і добросовісно виконував покладені обов`язки, дисциплінований, скарг від працівників та мешканців не надходило. В.о. старости Веселівського старостинського округу Красилівської міської ради В.Константін надано характеристику за вих. № 124 від 27.10.2022, згідно якої [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживає в м. Хмельницькому, скарг щодо поведінки не надходило, компрометуючими матеріалами старостат не володіє. Згідно довідки КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» від 25.01.2022 [PERSON] знятий зі спостереження 29.12.2020. Згідно довідку Комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична від 21.05.2021 № 411 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації. Згідно з довідкою Веселівської сільської ради від 27.12.2019 № 245 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради від 09.12.2022 орган опіки та піклування вважає за неможливе визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради від 10.02.2022 доцільно визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] . Вказаний висновок є обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Враховуючи обставини справи, висновок органу опіки та піклування, а також, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00грн.

Outcome: approved