Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» 15.09.2017 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року в сумі 121241,07 грн., з якої: 84983,71 грн. основна сума боргу, 27979,83 грн. інфляційні нарахування, 8277,53 грн. 3 % річних а також сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Позов мотивує тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , користувалися послугами, що надавалися позивачем, однак оплату за отримані послуги не надають в зв`язку з чим утворилась вказана заборгованість. Посилаючись на положення ст.ст.64, 66, 67, 162 ЖК України та ст. 509, 526, 625 ЦК України просять заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2017 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року позовні вимоги по даній справі було задоволено у повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року по цивільній справі № 759/13800/17 було скасовано. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно обмінного ордеру на житлове приміщення № 102 Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 06.01.1993 р. квартира за адресою: [ADDRESS] надана [PERSON] на родину з дев`яти осіб (т.1 а.с. 8). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідачів перед Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року становить 121241 грн. 07 коп., з якої: основна сума заборгованості - 84983,71 грн.; інфляційні нарахування - 27979,83 грн.; 3% річних - 8277,53 грн. (т.1 а.с. 9). КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» з 01.05.2015 р. є балансоутримувачем житлового фонду та приступило до утримання й обслуговування переданого підприємству майна та безпосередньо надавало послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції, яка діяла до 01.05.2019 р.) визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( редакції з 01.05.2019 р.) до житлово-комунальних послуг належить у т.ч.:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5, п.12 ч.3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Тобто, з огляду на зазначені вище норми чинного законодавства обов`язок у споживача оплатити послуги виникає з наявності факту надання таких послуг та їх споживання. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Представник відповідачів [PERSON] у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення заперечує факт надання позивачем житлово-комунальних послуг, які включені до складової тарифу на послуги з утримання будинку, а отже в даному випадку, такі обставини підлягають доказуванню. Згідно п.77 постанови ВСУ від 22.05.2019 у справі №642/8210/16, постановленої в подібних правовідносинах, зазначено, що судом першої інстанції не встановлені обставини, за яких відбувалося неповне надання послуг позивачем відповідачу, про яке заявив сам позивач. Не встановлено, якими доказами окрім тверджень самого позивача підтверджується надання повного обсягу житлово-комунальних послуг позивачем в інші місяці нарахування їх вартості, які входять до заявленого позивачем періоду. Враховуючи, що відповідач заперечує надання йому житлово-комунальних послуг, встановленню підлягає дійсний обсяг наданих послуг. Матеріали справи не містять доказів фактичного надання послуг з утримання будинку. Позивач, на виконання свого процесуального обов`язку, і за наявності заперечень відповідача, викладених у заяві щодо фактичного надання послуг, не надав суду належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а саме, доказів щодо надання відповідачу інформації про надані комунальні послуги, їх перелік, вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості, а також доказів саме надання таких послуг, враховуючи, що це також заперечується відповідачем. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачам щомісячно нарахована оплата за житлово-комунальні послуги, при цьому, не зазначено складові щомісячно нарахованої суми, не зазначено, які саме послуги були надані, вартість кожної послуги. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт надання житлово-комунальних послуг, їх переліку, виду, обсягу, вартості, зважаючи на заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не можуть бути задоволені в зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed