Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входять земельні ділянки, належні спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 045328 та РВ № 029306 від 08.10.2003 року. Відповідно до заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] від 20.12.2002 року, посвідченого секретарем Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області Черевко Л.О., він заповів належні йому земельні ділянки своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] . Позивачі вказують, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті батька [PERSON] . На даний час мають намір оформити спадщину, однак у позасудовому порядку цього зробити не можуть, оскільки, пропустили встановлений законом шестимісячний строк для її прийняття. Зазначають, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустили з поважних причин, оскільки про існування заповіту, вчиненого на їх користь, їм стало відомо лише у грудні 2022 року від працівників Кухітсько-Вільського старостинського округу Зарічненської територіальної громади. Просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці. \~У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили заявлені вимоги задовольнити.\~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача Зарічненської селищної ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. \~\~Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ Відповідно до ст. 1217 ЦК України \~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~Згідно до\~ч.\~1,\~ч.\~3\~ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. \~ \~\~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що згідно до заповіту від 20 грудня 2002 року, посвідченого секретарем Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області Черевко Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 70, [PERSON] заповів належні йому житловий будинок, земельні паї, грошові заощадження [PERSON] та [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2006 року, виданим виконкомом Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, серії [NUMBER] . Таким чином встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також встановлено, що після смерті [PERSON] , залишилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,9801 га та 1,4053 га, належні спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 045328 та РВ № 029306 від 08.10.2003 року. На час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] проживав та був зареєстрований один на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Зарічненської селищної ради Рівненської області № 546 від 03.03.2023 року. Із повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 25.03.2023 року № 1-16\\75, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 23.03.2023 року вбачається, що спадкодавцем [PERSON] вчинявся заповіт, посвідчений 20.12.2002 року Кухітсько-Вільською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, зареєстрований за № 70, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі мають намір оформити спадщину, однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримати не має можливості у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття. Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що у визначений законом строк позивач спадщини не прийняла з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для неї, у зв`язку з тим, що про існування заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] на їх користь, їм не було відомо. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, у справі № 565\\1145\\17, висловлено правову позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №o 296/5. Отже, на нотаріуса, посадову особу органу місцевого самоврядування покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 25.03.2023 року № 1-16\\75 вбачається, що позивачі не повідомлялися про наявність заповіту, вчиненого на їх ім`я. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Ураховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивачів, як спадкоємців майна [PERSON] , поведінку працівників органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а також нотаріуса, які не повідомили позивачів про існування заповіту, вчиненого на їх користь, після відкриття спадщини, суд вважає, що наведені позивачами причини є об`єктивними та істотними труднощами для прийняття спадщини у визначений законом строк. Наведене відповідає правовій позиції, зазначеній у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження No 61-14962св19). Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] були необізнані про наявність заповіту, вчиненого на їх користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення\~\~та виклик спадкоємців за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску позивачами строку прийняття спадщини та відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~є підставою для визначення їм додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, вважає причини пропуску позивачами строку звернення за прийняттям спадщини поважними і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначає їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~На підставі викладеного та

Outcome: approved