Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

29 липня 2022 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 23 листопада 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №120. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. За останні роки спільне подружнє життя у сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки, свідками яких є дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Спільне господарство та сумісне проживання між ними припинено. Оскільки, подальше збереження шлюбу та примирення є не можливими, позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Після отримання судом відповіді на запит у порядку частини шостої статті 187 ЦПК України щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою суду від 6 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 8 лютого 2023 року о 12:45 год. В судове засідання, призначене на 8 лютого 2023 року сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 8 лютого 2023 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Судові витрати залишити за нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання сторони не з`явились. При цьому, враховуючи раніше подану позивачем заяву про розгляд справи у її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу по суті. Відповідач в\~судові засідання\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~що підтверджується\~зворотними повідомленнями\~про доставку\~судової повістки\~та довідками\~про доставку\~ [PERSON] \~смс-повідомлення\~про виклик\~його у\~судове засідання,\~призначене на\~17\~березня 2023\~року та\~26\~квітня 2023\~року, а\~також розміщено\~«Оголошення про\~виклик до\~суду на\~26\~квітня 2023\~року» на\~сайті Іванківського\~районного суду\~Київської області. Відповідно до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надіслав до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Заяв від відповідача про причини його неявки, про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] з 23 листопада 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 листопада 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №120. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, шлюбне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Зазначила, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки, свідками яких є дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення є неможливим. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Як убачається із заяви, судові витрати позивач залишає за собою.

Outcome: approved