Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 03.02.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.11.2021 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з жовтня 2022 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини, ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча є здоровим, проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та отримує постійний дохід. Отже, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. А тому, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з листопада 2022 року і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала, просила його задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи призначено о 09 год. 30 хв. 29.03.2023 року, який у зв`язку із перебування головуючого судді Козачук С.В. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню відкладено до 09 год. 30 хв. 28.04.2023 року. 28.04.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. В зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Як встановлено в суді, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, являються батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджеється даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2021 року та даними свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19.05.2022 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №37 від 20.01.2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає по [ADDRESS] разом зі сином [PERSON] . Відповідно до виписки по картці позивача [PERSON] за період червня по жовтень 2022 року [PERSON] через Додаток Приват24 було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 76000,64 грн. Згідно позовної заяви [PERSON] є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Застосовані норми права Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до статті 180Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Питання утримання неповнолітньої дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України. Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, записаний таким в свідоцтві про народження, є працездатним, проте добровільно коштів на утримання сина не надає, фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на позивача, що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом рівною мірою на кожного з батьків. Позивач у позовній заяві просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з листопада 2022 року і до повноліття дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який працює, отримує постійний дохід, ненадання відповідачем доказів перебування на його утриманні інших осіб, а тому приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу у розмірі визначеному позивачем. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Однак позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з [PERSON] , починаючи з листопада 2022 року та не змогла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 03 лютого 2023 року і до повноліття дитини. Розподіл судових витрат Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивач звільнена від його сплати. На підставі ст.ст. 141, 150, 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial