Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір страхування № 80606а9я, код договору 997, транспортного засобу AUDI А6, державний номерний знак д/н [NUMBER] від 25 березня 2019 року. Вказаним договором передбачалося, що в разі настання страхового випадку відповідач у повній мірі здійснить виплату страхового відшкодування. В ході укладення договору позивачем відповідачу було надано технічний паспорт на транспортний засіб, з якого чітко вбачалася особа власника транспортного засобу. На момент укладення договору позивач перебував в статусі володільця транспортного засобу, що не оспорюється відповідачем. Таким чином відповідач на момент укладення договору знав, хто є власником транспортного засобу, хто є його володільцем та фактичним користувачем. Позивач зазначає, що якби він усвідомлював, що укладення ним цього договору з виплатою грошової суми відповідачеві в розмірі 45 000 грн. не буде мати наслідків сплати страхового відшкодування, він би не укладав цей договір. 04.07.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вказаний засіб зазнав суттєвих ушкоджень. Позивач як сторона, яка уклала договір страхування та володілець транспортного засобу звернувся із відповідною заявою до страхової компанії із вимогою про страхове відшкодування згідно умов договору. Разом із цим, страхувальник повідомив позивачу, що не може задовольнити його заяву про страхування, оскільки укладений між ним та відповідачем договір є нікчемним через той факт, що укладений не із власником транспортного засобу. Про недійсність договору відповідач сам особисто зазначає у відзиві на позовну заяву за позовом власника транспортного засобу [PERSON] . Отже на думку позивача, у вказаному спорі з відповідача підлягає стягненню грошова сума, яка була сплачена за укладений договір страхування у розмірі 43 344,00 грн. Крім того, позивач був вимушений понести витрати на правову допомогу у розмірі 5600 грн. Позивач просив суд: визнати недійсним договір страхування № 80606а9я, код договору 997, транспортного засобу AUDI А6, державний номерний знак д/н [NUMBER] від 25 березня 2019 року, укладений між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (скорочена назва AT «СК «АРКС»); стягнути на користь позивача з відповідача 43344,00 грн та усі судові витрати у справі. Ухвалою судді від 18.10.2021 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником відповідача адвокатом Шишловим О.Є. було подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем надана відповідь на відзив. Представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача адвокат Трембач М.В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Шишлов О.Є. у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без його участі. Просив у заяві також: визнати недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019, укладений між [PERSON] та АТ «СК «АРКС». Відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ «СК «АРКС» про стягнення страхового платежу в розмірі, що перевищує 24 056,57 грн, витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 5 600,00 грн. та інших судових витрат. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією Договору добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 [PERSON] та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» уклали договір, за умовами якого було застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «AUDI A6» реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія та номер [NUMBER] , власником транспортного засобу «AUDI A6» реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] є [PERSON] . При цьому у Договорі добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 страхувальником (вигодонабувачем) та власником транспортного засобу «AUDI A6» реєстраційний номер [NUMBER] , інформація щодо власника транспортного засобу була надана страховику [PERSON] . Згідно з копії листа АТ «СК «АРКС» вих.№ 3913-12цв від 19.12.2019 адресованого на ім`я [PERSON] , Страхова компанія повідомила [PERSON] , що його Заява про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту від 04.07.2019 та інших документів стосовно пошкодженого майна розглянута та констатувала про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування щодо заявленого випадку, оскільки будь-яких документів, які б свідчили про наявність у [PERSON] майнового інтересу щодо транспортного засобу «AUDI A6» реєстраційний номер [NUMBER] до Страхової компанії не надано. Отже правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 4 Закону, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, в тому числі з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно зі статтею 16 Закону, та статті 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно зі статтею 203 ЦК України до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину відносять: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 3, 4 ст. 16 Закону, договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. Відповідно до ст. 17 Закону, правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування... Уповноважений орган має право відмовити у видачі ліцензії та реєстрації правил чи змін та (або) доповнень до них, якщо подані правила страхування або зміни чи доповнення до них суперечать чинному законодавству, порушують чи обмежують права страхувальника або не відповідають вимогам цієї статті. В даному випадку оскаржуваний договір № 80606а9я від 25.03.2019 між AT «СК «АРКС» та [PERSON] укладено відповідно до Правил № 003 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (надалі - Правила), про що зазначено в преамбулі до Договору. Згідно до п. 1.7. Правил, транспортний засіб може бути застрахований за Договором страхування лише на користь тієї особи, що має заснований на законі, іншому правовому акті або договорі інтерес у збереженні цього ТЗ. Договір страхування, що укладено при відсутності законного майнового інтересу Страхувальника (Вигодонабувача) до застрахованого ТЗ, є недійсним з моменту його укладання. Відповідно до р. 4 Договору, його предметом є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ) та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього Договору. Розділ 5 Договору містить інформацію про застрахований ТЗ, яка надається Страхувальником, що прямо вказано в Договорі, та, відповідно, надана Страхувальником - [PERSON] . Отже інформація надана Страхувальником у розділі 7 Договору (інформація щодо власника ТЗ) була надана Страховику [PERSON] є недостовірною, оскільки на момент укладення Договору добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 останній не був власником транспортного засобу «AUDI A6» реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначений факт не заперечується позивачем, що на момент укладення спірного Договору застрахований транспортний засіб належав [PERSON] . Зазначене дає підстави зробити висновок, що позивач [PERSON] не мав майнового інтересу щодо зазначеного транспортного засобу. Крім того, як зазначив представник відповідача в поданому на позов відзиві, та підтвердив наданими письмовими доказами, за інформацією щодо транспортного засобу «AUDI A6» реєстраційний номер [NUMBER] - тричі здійснювалась його перереєстрація [PERSON] в зв`язку з втратою свідоцтва про реєстрацію ТЗ, транспортний засіб неодноразово приймав участь в ДТП, в тому числі з відшкодуванням страхових виплат іншими страховими компаніями, в період дії спірного Договору страхування відбулася перереєстрація ТЗ новому власнику. Позивач всі ці обставини до АТ «СК «АРКС» не повідомляв. Ураховуючи зазначені обставини, спірний Договір страхування укладено під впливом помилки, яка є результатом дій позивача [PERSON] , що дає підстави для визнання недійсним Договору добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 через недодержання в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 статті 203 ЦК України, однак не з підстав наведених Позивачем в позові. А тому заявлена позивачем позовна вимога про визнання недійсним Договору страхування № 80606а9я від 25.03.2019 з урахуванням наведених ним підстав, задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 43344,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 601 ЦК України, застосування якої можливе за аналогією до відносин, які склалися між [PERSON] та АТ «СК «АРКС», що стосується двосторонньої реституції. Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Представник відповідача заявляє, що СК отримала від Позивача [PERSON] страховий платіж за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 в розмірі 43 344, 00 грн. В свою чергу, на виконання Договору добровільного страхування наземного транспорту Страховиком були здійснені виплати щодо транспортного засобу «AUDI А6», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] в розмірі 14 374, 80 грн. та 4 912,63 грн., а всього 19 287,43 грн. Отже сума страхових відшкодувань в загальному розмірі 19 287,43 грн, яка була сплачена AT «СК Договором добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 має бути повернута Страховику - [PERSON] . Разом з тим, у випадку визнання Договору добровільного страхування наземного транспорту № 80606а9я від 25.03.2019 недійсним, сума страхового платежу, яка підлягає поверненню [PERSON] не може перевищувати: 43 344, 00 грн. - 19 287,43 грн. = 24 056, 57 грн. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з AT «СК «АРКС» суми сплаченого страхового платежу в розмірі 43 344,00 грн є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо заявлених [PERSON] позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5 600,00 грн, вказані вимоги є необґрунтованими, в силу приписів ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що за наведених обставин, позивачем не доведена обґрунтованість його заявлених позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed