Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

15.03.2023 позивачка звернулася до суду з названим позовом. 23.03.2023, ознайомившись з матеріалами справи, суддя залишила позов без руху. 05.04.2023 на усунення недоліків [PERSON] подала позовну заяву в новій редакції, в якій зазначає, що 05.03.2010 вона уклала шлюб з [PERSON] . Спільних дітей подружжя не має. Протягом тривалого часу стосунки з чоловіком розладналися, зникли почуття любові, взаєморозуміння і взаємоповаги, загалом спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідачем вчинялися дії, що порушували нормальний спосіб її життя та негативно впливали на стан її здоров`я, внаслідок чого з лютого 2023 року вони припинили спільне проживання, спільне господарство не ведуть. Позивачка бажає розірвати шлюб, а примирення вважає неможливим. Посилаючись на викладені обставини та на ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 28, 175, 177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05.03.2010 виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 05. Стягнути судові витрати. Ухвалою від 07.04.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судовий розгляд справи по суті призначено на 08.05.2023. Позивачка та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом у спрощеному провадженні без їх виклику ( а.с. 22, 23). Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Станом на час розгляду справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін до суду не надходило. З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходить за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові, за відсутності відзиву, оскільки відповідач своїм правом про заперечення проти позову не скористався, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.03.2010 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області зроблено відповідний запис за № 05 ( а.с.5). Подружжя спільних дітей не має. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя, сімейні відносини та обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, починаючи з лютого 2023 року. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, ту обставину, що подружжя проживає окремо з лютого 2023 року, небажання сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як чоловіка так і дружини. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судові витрати у виді судового збору у розмірі - 1073,60 гривень, отже з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 1073,60 грн.

Outcome: approved