Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Садгірським районним судом м. Чернівці 28.03.2023 отримано позовну заяву [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Свідерська А.О., до [PERSON] про стягнення аліментів. Представник позивача вказує про те, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.09.2021. Однак за час шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після розірвання шлюбу сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, а спільні діти проживають із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначає також і те, що відповідач не часто спілкується із дітьми, не цікавиться їх розвитком, матеріальної допомоги не надає, нехтує батьківськими обов`язками з моменту розірвання шлюбу. Звертає увагу суду і на те, що діти навчаються у школі, відвідують групу продовженого дня та харчуються там, а витрати позивачки на школу за двох дітей на місяць становлять лише 6\~000 грн, не беручи до уваги купівлю зошитів та підручників. [PERSON] є ученицею Музичної школи №\~1, відвідує заняття шість раз на тиждень, а витрати за такі заняття становлять 700 грн. Також діти відвідують тренування з дзюдо у спортивному клубі « [INFO] » та танці у клубі « [INFO] », витрати на які становлять 4\~200 грн. на місяць. Вказує, що утримання дітей є досить затратним, а зароблених коштів не вистачає для їх нормального способу життя. Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми, просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6\~000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6\~000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Порушує питання щодо стягнення із відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 3\~000 грн., відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат та долучених документів. 20.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на\~позовну заяву від відповідача [PERSON] у якому останній визнає позовні вимоги частково, не заперечує проти сплати аліментів на користь позивачки у розмірі по 1938 грн. 70 коп. щомісячно на кожну дитину, що у сукупності фактично становить 1/3 його заробітку. Вказує, що твердження позивачки про повне утримання нею дітей не відповідає дійсності. Так діти дійсно зареєстровані та проживають із мамою, однак відповідач вказує, що як батько постійно піклується про дітей, кожен місяць з моменту розлучення у добровільному порядку сплачував аліменти на підтвердження чого долучає копії квитанцій. Також звертає увагу суду і на те, що проживає у квартирі рідної тітки, оплачує комунальні послуги та наразі вимушений нести додаткові витрати зумовлені відкриттям виконавчого провадження по факту стягнення на користь позивачки 150\~750 грн., як компенсації вартості частики автомобіля. Відповідач вказує про те, що працює на посаді заступника директора у ТОВ «Торгіон» і його заробітна плата на місяць становить 11\~632 грн. 25 коп., а тому у разі задоволення позову у повному обсязі, опиниться у скрутному матеріальному становищі. Визначений ним розмір аліментів на його думку буде відповідати положенням СК України, так як не є мінімальним, та у сукупності із участю матері в утриманні дітей буде спроможний забезпечити їх потреби на належному рівні. 02.05.2023 судом отримано відповідь на\~відзив від представника позивача адвоката Свідерської А.О. у якому остання вказує, що позивач не погоджується із визначеним відповідачем розміром аліментів у сумі по 1938 грн. 70 коп. на кожну дитину, оскільки такий розмір не є достатнім та таким, що зможе забезпечити потреби дітей на належному рівні. Зазначає, що доказів щомісячної сплати аліментів з часу розірвання шлюбу не надано. Позивач не чинить перешкод відповідачу у зустрічах із дітьми, а саме діти не бажають бачитися із батьком, що підтверджує висновком результатів психодіагностичного обстеження дітей. Також долучає інші докази, які просить суд врахувати при вирішенні справи. Просить врахувати і те, що відповідач має у власності дві земельні ділянки та окрім заробітної плати на ТОВ «Торгіон» отримує додаткові доходи з ТОВ «ПВО ГРУП», до того ж за третій квартал 2022 року йому нараховано 422\~809 грн. доходу без урахування заробітної плати з ТОВ «Торгіон» та додаткового доходу з ТОВ «ПВО ГРУП». Таким чином, доводи відповідача про опинення його у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку із сплатою аліментів є такими, що не відповідають дійсності. Зауважила, що додаткові заняття діти почали відвідувати під час шлюбу, а тому [PERSON] знав про такі заняття та погоджував їх відвідування. Дійсно, визначений відповідачем розмір аліментів не є мінімальним, однак він і не є достатнім для матеріального утримання дітей та не сприятиме забезпеченню потреб дітей на належному рівні. Вказує, що 3000 грн. це лише шкільні витрати на одну дитину у місяць, а визначений у позові розмір аліментів є посильним для відповідача. 11.05.2023 на адресу суду надійшли заперечення до\~відповіді на\~відзив від відповідача [PERSON] у яких останній просить відхилити наведені позивачем у відповіді на відзив міркування та аргументи та прийняти його заперечення. Вказує, що з моменту розірвання шлюбу і по сьогодні підтримує дітей матеріально, щомісяця або перераховував кошти на картку позивачки, або надавав їх у готівковій формі. Окрім цього періодично несе додаткові витрати, купуючи дітям іграшки та оплачуючи місця відпочинку, харчування, купує по можливості одяг, несе шкільні витрати. На підтвердження участі у навчанні дітей, долучає фото із чат-групи батьків та докази на оплату. Факт відвідування секцій за час шлюбу не підтверджує існування згоди батька на таке на сьогоднішній день. Зауважує, що саме позивач чинить перешкоди йому у спілкуванні із дітьми, налаштовує дітей проти батька, однак все одно намагається знайти із дітьми спільну мову, зустрічається із ними, на підтвердження чого долучає фото. Просить не брати до уваги психодіагностичні обстеження дітей, які є річної давності та особа, яка їх надала не була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправомірний висновок. Також критично ставиться до пояснень [PERSON] які є суперечливими та остання не є спеціалістом та не вправі оцінювати побутові умови життя сім`ї та реальні відносини із дітьми. Не заперечує наявності у власності двох земельних ділянок, однак вказує, що такі успадковані та їх вартість становить 11\~654 грн. Зауважує, що з 01.12.2022 ТОВ «ПВО ГРУП» призупинило свою діяльність та з цього часу він не отримує заробітної плати, а отриманий дохід за 3 квартал 2022 року є коштами, наданими батьками для спільного життя із позивачкою та ремонт будинку, про які вона знала. Таким чином наразі, окрім заробітної плати у розмірі 11\~632 грн. 25 коп. інших доходів немає. Зважаючи на викладене вважає наведений у відзиві розмір аліментів, які готовий понести, обґрунтованим, таким що не є мінімальним та буде відповідати положенням СК України. Ухвалою судді\~Садгірського районного\~суду м.\~Чернівці від\~31.03.2023,\~після отримання\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання відповідача\~у справі,\~вказану вище\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі.\~Розгляд справи\~визначено проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін.\~Судове засідання\~призначено на\~11\~квітня 2023\~року та у зв`язку із неявкою сторін та ненадходженням відзиві та відповіді на відзив відкладено на 24.04.2023, а в подальшому на 03.05.2023, 15.05.2023. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила позов задовольнити, вказуючи на те, що визначена сума аліментів підтверджена дійсними потребами дітей, зумовленими їх належним розвитком. Зауважила та долучала втяг із Опендатабот, згідно якого зареєстровано дані про ТОВ «ПВО ГРУП», засновником якого є [PERSON] . Також зауважила, що відповідач не вказує про джерело його суттєвого доходу, а такий дохід впливає на розмір аліментів та змогу їх сплачувати. Крім того вважала за можливе розглянути справу за відсутності захисника на основі поданих доказів. У долучених до матеріалів справи письмових поясненнях [PERSON] вказує про те, що саме через безвідповідальне ставлення відповідача до сім`ї вони і розлучилися. Посада, яку він обіймає не змінилася та за час шлюбу вона знала про реальних дохід відповідача, а більше того з того часу мережа магазинів розширилися, як і обсяги продажів. Зауважила, що відповідач вводить суд в оману з приводу усіх обставин. Просила врахувати і те, що всіляко намагається забезпечити кращі інтереси дітей, зробити їх щасливими, піклується про них. Просить прийняти рішення з врахуванням інтересів дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтримавши позицію викладену у відзиві. Погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/3 його заробітку, що становить 3\~877,42 грн., тобто по 1\~938,71 грн. на кожну дитину. Вказав, що саме такий розмір аліментів є для нього посильним. Не заперечив і те, що з моменту припинення шлюбних відносин сплачував у добровільному порядку 5\~000 грн. на утримання дітей, спочатку готівкою, а пізніше перераховував на картку. Просив врахувати, що наразі єдиним місцем роботи є ТОВ «Торгіон» інших доходів він немає, а вказаний разовий дохід не може братися до уваги для визначення розміру аліментів. Суд, заслухавши позицію сторін, розглянувши письмові матеріали справи та наявні у них докази, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.09.2021 у справі № 726/389/21, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.08.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управляння юстиції, актовий запис № 1214. Згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO] у м. Чернівці, а її батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач у справі). Відповідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 грудня 2015 року, [PERSON] народився [INFO] у м. Чернівці, а його батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач у справі). Згідно даних Витягу з Реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи № 492580 від 22.03.2023 та № 492581 від 22.03.2023, діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання матері, за адресою: [ADDRESS] . Також позивач долучає копії: платіжної інструкції від 09.03.2023 про оплату послуг на суму 350 грн. на рахунок Управління культури ЧМР (муз.школу) та копію квитанції на суму 350 грн. про оплату на рахунок Управління культури ЧМР (муз.школа) 07.03.2023; копію платіжної інструкції від 15.03.2023 про оплату послуг на суму 2000 грн. на рахунок ФОП [PERSON] . Згідно Довідки Чернівецького обласного спортивного клубу «Лідер» № 416 від 26 квітня 2023 року [PERSON] та [PERSON] являються спортсменами спортивного клубу та відвідують секцію дзюдо з жовтня 2019 року, наразі місячна вартість складає 1\~100 грн. з дитини. Згідно даних Довідки КБУ «Музична шкода № 1 м. Чернівці» [PERSON] навчається на двох відділах: народних струнних інструментів та сольного співу, - з 2019 року, згідно наказу про зарахування № 15 від 31.08.2019. Крім того, разом із відповіддю на відзив представник позивача долучає Висновок результатів психодіагностичного обстеження [PERSON] та Висновок результатів психодіагностичного обстеження [PERSON] у яких містяться результати проведеної бесіди із дітьми щодо участі батька у їх вихованні. Згідно долучених пояснень [PERSON] , вчителя [PERSON] , вчителька вказує про те, що після розлучення мама чи бабуся забирають дитину зі школи та оплачує підручники, харчування та шкільні поїздки. Дитина доглянута, однак розлучення батьків негативно вплинуло на моральних та психологічний стан дитини. Батько жалівся що діти не хочуть із ним бачитися, та дійсно саме діти не хочуть іти на побачення із батьком. У відповідності до письмових пояснень [PERSON] , класного керівника [PERSON] , остання вказує про те, що батько приходить час від часу, щоб поспілкуватися із сином під час перерви, однак син не охоче йде на такі зустрічі . Однак батько [PERSON] не приймає участі у шкільній життєдіяльності сина. У своїх письмових поясненнях [PERSON] , бабусі дітей та мама позивачки, вказує про те, що діти повністю знаходяться на утриманні матері та саме вона піклується про них. [PERSON] не бере участі у житті дітей, зрідка бачиться із ними. На підтвердження матеріального становища відповідача, як платника аліментів, представник позивача долучає інформаційні довідки від 20.04.2023, згідно яких у власності [PERSON] наявні земельні ділянки за кадастровим № 7324586500:03:003:0295, площею 0,9859 га та кадастровий № 7324586500:01:001:0054, площею 0,3128 га. За даними виконавчого провадження 7088345, із яким ознайомлювалася позивачка, виконавцем встановлено на підставі запиту до Державної податкової служби дані про дохід [PERSON] , згідно якого останній отримує дохід із ТОВ «Торгіон» також останній отримує дохід і від ТОВ «ПВО ГРУП». Крім того [PERSON] отримав 422\~809 грн. від [PERSON] . Відповідач разом із відзивом долучає копії квитанцій, на підтвердження факту добровільної сплати аліментів на користь позивачки у розмірі 5 000 грн. за період з січня 2022 року по липень 2022 року, за листопад 2022 по січень 2023 року. Крім того відповідач долучає копію Трудової книжки та Довідку від 14.04.2023, згідно яких [PERSON] з 13.09.2019 працює на посаді заступника директора ТОВ «Торгіон». Його сукупний дохід за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 складає 84\~836 грн. 74 коп. Також у довідці міститься інформація про щомісячну заробітну плату, яка у 2023 році становить 11\~632 грн. 25 коп. Також відповідач вказує про те, що несе додаткові витрати зумовлені відкриттям виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь [PERSON] 150\~750 грн., як компенсації частки вартості автомобіля, а у зв`язку із недостатністю коштів для погашення боргу його карткові рахунки заблоковані. На підтвердження цього долучає копію Постанови про відкриття виконавчого провадження № 70889345 від 31.01.2023. При цьому щодо вказаних позивачкою земельних ділянок відповідач долучає копію Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2012 року, згідно якого земельні ділянки за кадастровим № 7324586500:03:003:0295 та кадастровий № 7324586500:01:001:0054, отримані [PERSON] у спадок та їх вартість становить 11\~654 грн. 38 коп. Крім того до матеріалів справи відповідачем долучено скрін-шот із вайбер групи (чат-групи) щодо навчання дитини та копії квитанцій про оплату. Також відповідач долучає до матеріалів справи ряд фото, на підтвердження його участі у вихованні дітей, зустріч із ними та проведення спільного відпочинку. Крім того відповідач долучає надану на нього позитивну характеристику з ТОВ «Торгіон», за якою його дохід за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 складає 84\~837, 74 грн. Згідно даних Наказу № 5 к від 30.11.2022 з 01.12.2022 ТОВ «ПВО ГРУП» призупинило свою діяльність на невизначений термін, а його директор [PERSON] відбув у відпустку за власний рахунок без нарахування та виплати заробітної плати. Відповідач також долучає квитанції та фінансову звітність за 2023 року по товариству. Крім того, додає квитанцію на підтвердження часткової оплати суми у виконавчому провадженні № 70889345 щодо стягнення із нього грошових коштів на користь позивачки за рішенням суду та копію заяви про відрахування із заробітної плати 20 % на погашення суми, що стягується за виконавчим провадженням. Згідно долучених відповідачем письмових пояснень батька [PERSON] , матері [PERSON] та брата [PERSON] , останній вказують про те, що за час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] , які наразі не проживають із батьком. Але [PERSON] , як батько завжди находить час щоб побачити дітей та побути із ними, приділяє їм достатньо уваги та забезпечує усім необхідним. При цьому [PERSON] у своїх поясненнях вказує про те, що відповідач купує дітям подарунки, телефон, смарт годинник. Натомість мати [PERSON] налаштовує дітей проти батька та не хоче щоб вони бачилися із ним. Незважаючи на це, [PERSON] (відповідач у справі) намагається виховувати дітей, піклуватися про них та сприяти їх розвитку. Також до матеріалів справи представник позивача долучає попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у справі та докази їх понесення. Долучено і документи на підтвердження повноважень адвоката. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить із наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про право дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 2023 рік такий мінімальний гарантований розмір аліментів, для дітей віком від 6 до 18 років, становить 1416,50 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У 2023 році, для дітей віком від 6 до 18 років, мінімальна рекомендована сума аліментів, згідно із прожитковим мінімумом, становить 2 833 грн. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Таким чином,\~будь які\~витрати на\~утримання дітей\~мають визначатися\~за домовленістю\~між батьками\~або за\~рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. У разі неможливості досягнення між батьками угоди про добровільне відрахування (сплату) одним з них аліментів, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду. Матеріалами справи у даному конкретному випадку підтверджено факт утримання матір`ю дітей, які разом із нею проживають, та наявність фінансових витрат, пов`язаних із забезпеченням належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Факт проживання дітей з матір`ю та перебування їх на її утриманні відповідач не заперечував. Враховуючи, що діти проживають із матою (позивачкою), остання вправі ставити питання на розгляд суду щодо стягнення аліментів із батька, при цьому саме отримувач аліментів обирає спосіб їх стягнення: у твердій сумі чи у частці від доходу. Факт добровільної сплати коштів відповідачем на рахунок позивачки та надання фінансової допомоги не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти, враховуючи той факт, що позивач звернулася до суду з метою встановлення твердої суми, що має стягуватися із відповідача на утримання дітей. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач хоча і надає матеріальну допомогу дітям, однак позивач вважає таку неостатньою для забезпечення кращих інтересів дітей, а тому звернулася за захистом їх прав із позовом про стягнення аліментів. Суд зауважує, що у даному провадженні не бере до уваги надані характеристики на дітей та пояснення класних керівників, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення аліментів, а не участі батька у спілкуванні із дітьми. Послання відповідача на перешкоди матері у участі його у вихованні дітей, також не є предметом розгляду у цьому провадженні, а можуть бути самостійним предметом розгляду, шляхом подання позову щодо усунення перешкод у його спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька у вихованні дітей чи звернення до відповідного органу опіки та піклування з метою встановлення графіку побачень із дітьми. При цьому сторони також вправі у добровільному порядку дійти згоди в питань їх участі у вихованні дітей. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На виконання вимог ст. 182 Сімейного кодексу України судом досліджувалися докази на підтвердження матеріального становища платника аліментів, згідно яких останній є фізично здоровою працездатною особою, має місце роботи за яким характеризується позитивно, має у власності майно (земельні ділянки отримані у спадок) та нерегулярні доходи. Доказів наявності у [PERSON] інших утриманців суду не надано. Таким чином матеріальне становище платника аліментів не є скрутним, а наявність відкритого виконавчого провадження не є обставиною, що унеможливлює сплату аліментів, оскільки факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Тобто ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому під час визначення розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, визначені в Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146. Матеріалами справи підтверджено наявність у [PERSON] заробітної плати отриманої за місцем роботи, а також факт наявності іншого місця роботи ТОВ «ПВО ГРУП» та перебування відповідача у статусі засновника такого товариства. При цьому призупинення діяльності та відсутність заробітку за вказаним місцем роботи, з отриманих судом документів свідчить про тимчасовий характер, викликаний перебоями у енергопостачанні. Також при визначенні розміру аліментів суд зауважує, що факт відвідування дітьми додаткових занять та платних секцій не є безумовною підставою для стягнення аліментів у більшому розмірі, ніж гарантовано державою, а така можливість сплати повинна виходити із матеріального становища платника аліментів та не становити для нього надмірний тягар. Більше того, обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьків, а тому як мати, так і батько повинні нести витрати для забезпечення потреб дітей. Однак у даному випадку суд виходить також із того, що такі секції діти почали відвідувати, ще за час перебування їх батьків у зареєстрованому шлюбі, тобто на той період за погодженням батьків, останні визначили необхідність понесення таких витрат з метою забезпечення фізичного та інтелектуального розвитку дітей. Факт розлучення батьків не може бути підставою для залишення дітьми відвідування додаткових секцій та занять, а їх оплата, з метою забезпечення належного рівня дітей повинна лежати на обох батьках. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Визначений відповідачем розмір аліментів по 1\~938 грн. 70 коп. на кожну дитину, хоча і не є мінімальним, однак за конкретних обставин не здатен забезпечити на належному рівні інтереси дітей, їх достатній рівень життя, фізичний та розумовий розвиток та сприяти найкращим інтересам дітей. Більше того, не спростовано матеріалами справи і те, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, враховуючи наявність у нього хоча і не регулярних, але доходів, та відсутність інших утриманців. При цьому суд зауважує і те, що до подачі позову до суду, як вказує і сам відповідач, ним в добровільному порядку сплачувалися кошти у розмірі 5000 грн. на рахунок позивачки на утримання дітей, а тому незрозумілим є його позиція з приводу того, що більший розмір аліментів ніж 1\~938, 70 грн. на кожну дитину є непосильним для нього. Таким чином, при визначенні розміру аліментів в даному випадку, суд враховує факт проживання дітей із матір`ю та, відповідно, їх перебування утриманні позивачки; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей; те, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання; матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим та працездатним, має місце роботи та отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачки, підлягають до часткового задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 500 грн. щомісячно, та на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 500 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, зважаючи на надані позивачкою докази витрат на загальний, фізичний та інтелектуальний розвиток дітей, їх участь у позакласних заняттях та гуртках, з врахуванням обов`язку обох батьків брати участь у матеріальному забезпечення дітей, відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивачки, так і відповідача та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дітей. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів зможе забезпечити кожній дитині збереження належного матеріального рівня її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову на пошту для направлення до суду, згідно даних поштового відправлення, є 24.03.2023, а тому аліменти стягуються із цього дня. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується судових витрат у справі, то суд виходить із наступного. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так представник позивача долучає розрахунок судових витрат у справі та докази їх понесення. на суму 3 000 грн., враховуючи, що одна година роботи адвоката становить 1000 грн., з яких: 1 годину потрачено на консультування клієнта та підписання договору; 1 годину на написання позовної заяви та формування додатків; 1 годину на представництво інтересів в Садгірському районному суду м. Чернівці. Згідно даних Довідки про розмір коштів, що сплачені адвокату за надання правової допомоги від 24 березня 2023 року, що видана адвокатом Свідерською А.О., остання отримала від [PERSON] 3 000 грн. за надання правової допомоги. Також долучено документи на підтвердження повноважень адвоката. Таким чином, беручи до уваги те, що понесені витрати пов`язані з розглядом справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; враховуючи при цьому їх співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) їх обсягом та витраченим часом, факт часткового задоволення позовних вимог та розгляд справи за відсутності захисника у судовому засіданні, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі 2 000 грн. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial