Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що вона є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Іншим співвлісником даного будинку, що був побудований і зареєстрований у шлюбі був її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідачка в будинку позивача не проживає давно, а саме з 2015 року. Помешкання вона залишила добровільно, житлом не цікавиться, витрат по його утриманню та оплаті комунальних послуг не несе; дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинила. Враховуючи викладене, позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, який знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимог підлягають задоволенню з таких підстав: Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 листопада 2004 року власником домоволодіння в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вилучено запис 1665176 з контрольною сумою ДГ25988АЕО (а.с7). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Ясенівською сільською радою Верховинського відділу ЗАГС 17 вересня 1977 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 25. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.8). Отже, домоволодіння в [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 06 грудня 2022 року виконавчим комітетом Ямницької сільської ради Івано-Франківської області, актовий запис №134 (а.с.9). Згідно довідки Ямницької сільської ради Івано-Франківського району № 37 від 17 лютого 2023 року [PERSON] , [INFO] не проживає по місцю реєстрації: [ADDRESS] з 2015 року (а.с.10). Згідно технічного паспорту реєстраційний номер 982/5 складеного 01 вересня 2004 року [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.11-16). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №733926, виданого 01 лютого 2010 року, кадастровий номер 2625888601:01:005:0179 [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,1824 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (а.с.17-18). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, це право закріплено в Конституції України та в ч. 1 ст. 321 ЦК України. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма\~ст.391 ЦК України\~визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Отже, ураховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2015 року без поважних причин, тобто більше одного року, не є власником будинку та не є членом сім`ї позивача, який є власником будинку, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Також, за змістом\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, а за відсутності такої, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки відповідач в добровільному порядку не звернулася до органу реєстрації із заявою про зняття з реєстрації, обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам ч. 2 ст. 405, та ст.\~7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а отже позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved