Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У березні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.05.2011р. між ним та відповідачем був укладений договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого останній відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який потім збільшився до 21\~800, 00 грн. Оскільки відповідач, зобов`язання за договором належним чином не виконує, а тому станом на 17.01.2023р. утворилася заборгованість. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 50\~513, 42 грн та судові витрати. Пояснення відповідача Відповідач направила письмове пояснення по суті справи в якому зазначила, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки вони є безпідставними та заявленими поза межами строку позовної давності. Так, в підписаній нею заяві з банком відсутні будь-які умови кредитування, вона не містить істотних умов, що свідчить лише про пропозицію укласти договір, при цьому, умови та правила надання банківських послуг не містять її підпису, як і витяг з тарифів та вона їх не отримувала. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, оскільки докази збільшення кредитного ліміту до 21\~800, 00 грн відсутні, так як згідно довідки про умови кредитування його було збільшено до 17\~420, 00 грн, останньою датою його зміни є 10.01.2020р., тоді як термін дії картки скінчився у березні 2017 року, а інші картки на її ім`я не видавалися. Також за твердженням відповідачки договір було укладено 31.05.2011р. без визначення суми кредиту, а розрахунок почато з 03.07.2013р., а тому позивачем не підтверджено надання коштів відповідачу. Крім цього, відповідач вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки після березня 2017 року їй кредитні картки не видавалися, погашення кредиту та поповнення рахунку нею особисто не здійснювалося, а тому строк позовної давності закінчився у березні 2020 року. Посилання позивача про збільшення позовної давності до 50 років є безпідставним (а.с.76-78). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 21.03.2023 р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.71). Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач копію\~позовної заяви\~та ухвалу\~суду про\~відкриття провадження\~у справі\~отримала 25.03.2023р.\~(а.с.74),\~в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направила. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено,\~що 31.05.2011р.\~між АТ\~КБ «ПриватБанк»\~та [PERSON] підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої вона разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг (а.с.27, 29-52). З витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що вони стосуються чотирьох різних видів карток, який не підписаний відповідачем (а.с.28). Згідно довідки про зміну умов кредитування, у відповідача старт карткового рахунку відбувся 25.05.2007р., тоді як лише 03.07.2013р. було встановлено кредитний ліміт 21 800, 00 грн, який неодноразово зменшувався, 23.01.2015р. встановлено на рівні 17\~420, 00 грн, а з 10.01.2020р. - 0, 00 грн (а.с.25). Як видно з довідки про видачу кредитний карток, відповідачу було видано дві кредитні картки, остання з терміном дії до 03/17 (а.с.26). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 17.01.2023 заборгованість відповідача перед банком становить 50\~513, 42 грн, з яких: 17\~420, 00 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 33\~093, 42 грн заборгованість за простроченими відсотками. З 31.05.2015 року відповідач почала систематично допускати прострочення, а з 28.12.2018р. сума прострочення становить 17\~420, 00 грн (а.с.6-13). У наданій банком виписці за договором відображені дата та деталі операції і номери карток (а.с.14-24). Мотиви суду За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві позичальника від 31.05.2011р. процентна ставка не зазначена. З досліджених в судовому засіданні Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів вбачається, що вони не містять підпису відповідача, а відтак підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг не може вважатись договором приєднання, у випадку відсутності в такій анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, а також відсутності підтверджень конкретних запропонованих Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019р. Отже, оскільки додані банком Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи не містять підпису відповідача, а відтак вони не є належними доказами у справі. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання перед банком, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кошти, які він надав відповідачу, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є про стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання банківських послуг б/н від 31.05.2011р., яка виникла станом на 17.01.2023р., є частково обґрунтованими та складаються лише із наданої банком суми коштів, що визначено у позові як тіло кредиту, в розмірі 17\~420, 00 грн, тоді як відсотки стягненню не підлягають, оскільки сторони не погоджували їх умови. Доводи відповідача про те, що кошти її не надавалися, спростовуються фактом звернення до банку з відповідною заявою та отримання двох кредитних карток за якими відбувалося користування. Розглядаючи доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Так, відповідно до вимог\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Як убачається з наданих суду доказів вони не містять збільшення строку позовної давності. Отже, враховуючи те, що термін дії останньої картки, наданої банком відповідачці, закінчився у березні 2017 року, з цієї дати відповідач жодного платежу не здійснювала, з цього часу пройшло більше 3 років, а відтак суд вважає, що до вимог позивача слід застосувати строк позовної давності і з цих підстав у задоволенні позову відмовити. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed