Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега 2000» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із зазначеним позовом, із урахуванням заяви від 05.10.2021 р. просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку 1 000 000,00 грн моральної шкоди. Свої вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега 2000» обґрунтовує тим, що 18.12.2012 р. прокуратурою Дніпропетровського району м. Дніпродзержинська до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення № 42012049990000236. 17.07.2017 р. Кам`янським ВП головного управління національної поліції в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення № 1201704016000155 за частиною четвертою статті 190 КК України; 26.01.2018 р. постановою Дніпродзержинської місцевої прокуратури матеріали вказаних кримінальних проваджень об`єднані в одне провадження із загальним № 42012049990000236. В подальшому означене кримінальне провадження неодноразово закривалося, останній раз - постановою слідчого СВ Кам`янського відділу поліції від 05.05.2020 р., товариство звернулося до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.10.2021 р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега 2000» до Державної казначейської служби України, третя особа: Дніпропетровська обласна прокуратура в особі Кам`янської окружної прокуратури, про стягнення моральної шкоди передано до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю; матеріали надійшли до суду 13.12.2021 р. Ухвалою суду від 17.12.2021 р. у справі відкрито провадження. Відповідачем Державною казначейською службою України подано відзив на позовну заяву. Третьою особою: Дніпропетровською обласною прокуратурою подано пояснення щодо позову. Дослідивши матеріали справи, надані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Із пояснень Дніпропетровської обласної прокуратури слідує, що прокуратурою Дніпропетровського району м. Дніпродзержинська внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42012049990000236 за частиною четвертою статті 190, частиною п`ятою статті 191 КК України за фактом заволодіння та розтрати чужого майна шляхом зловживання службовим становищем; досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області. В ході досудового розслідування було встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2007 р. у справі № Б15/29/26/65/03 керуючою санацією ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» призначена Катичева Ю.В . Обов`язки керуючого санацією ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» вона виконувала до винесення ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство № Б15/29/26/65/03 від 18.04.2008 р. Керуюча санацією Катичева Ю.В. від імені ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» уклала іпотечний договір з ТОВ «Імперія» на суму 13 860 000,00 грн під заставу цілісного майнового комплексу ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» строком виконання до 10.04.2008 р., включно, що не передбачено планом санації, який ухвалено господарським судом Дніпропетровської області, внаслідок чого право власності від комплексу ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» незаконно перейшло до третіх осіб, чим завдано збитків ТОВ ВТФ «Діктрум-Фактум», як кредитору ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат». За результатами проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області 19.09.2018 р. винесено постанову про закриття вказаному кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України; слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 26.09.2018 р. за результатами розгляду скарги директора ТОВ «Омега 2000» Бєлової Л.Г. винесено ухвалу, якою скасовано постанову слідчого про закриття провадження від 19.09.2018 р. За результатами досудового розслідування слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 27.03.2019 р. винесено постанову про закриття вказаному кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України; ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.05.2019 р. за скаргою директора ТОВ «Омега 2000» Бєлової Л.Г. скасовано постанову слідчого про закриття вищевказаного провадження від 27.03.2019 р. У подальшому слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 15.11.2019 р. винесено постанову про його закриття на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України. Слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 06.02.2020 р. винесено ухвалу, якою скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 15.11.2019 р. За результатами досудового розслідування слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 05.05.2020 р. винесено постанову про закриття вказаному кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України; ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.06.2021 р. скасовано постанову слідчого про закриття вищевказаного кримінального провадження від 05.05.2020 р. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт третій постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Згідно статті 2 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог, статей 1173, 1174 ЦК України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб. Означеною вище постановою Пленуму Верховного Суду України визначено, що відповідно до положень Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, та роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, з яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставин, що мають значення для вирішення спору (пункти, третій, четвертий постанови). Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега 2000», звертаючись до суду із вимогами до відповідача про відшкодування 1 000 000,00 грн моральної шкоди, в позовній заяві стверджують, що має право на таке відшкодування. На підтвердження заявлених позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега 2000» надано суду в якості письмових доказів копії: витягу з кримінального провадження № 42012049990000236, сформованого станом на 07.05.2013 р., постанови Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.10.2012 р. у справі № 4-234/6265/12, ухвали Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.08.2014 р. у справі № 209/4822/14-к, ухвал Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.05.2018 р. у справі № 1-кс/2-8/528/18, від 26.09.2018 р. у справі № 208/5828/18, від 07.05.2019 р. у справі № 208/2164/19к, від 06.02.2020 р. у справі № 208/5828/19к. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про стягнення 1 000 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed