Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

23 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., головний державний виконавець Казанківського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головін О.Ю. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 травня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 12691 грн 55 коп. Посилаючись на пропущення відповідачем строків звернення із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису та на те, що виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, а саме за відсутністю документів, що складають кредитний договір з визначенням його умов, які визначають розмір заборгованості, а також за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку тощо, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4363, який вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 24 травня 2016 року та стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на її користь судові витрати. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, під час підготовки справи до розгляду витребувано у: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 24 травня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за №4363, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12691 грн 55 коп.; Казанківському відділі державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження серії ВП №57434713; зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду належним чином засвідчену копію кредитного договору №б/н, укладеного з [PERSON] від 01.04.2008 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Вимоги ухвали суду від 27 березня 2023 року не виконав.\~\~ Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначала, що на виконання вимог ухвали суду від 27 березня 2023 року надати належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 24 травня 2016 року, зареєстрований у реєстрі за №4363, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 12691 грн 55 коп., не має можливості, оскільки актом від 05 січня 2021 року їх було знищено. Третя особа головний державний виконавець Казанківського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головін О.Ю. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вимоги ухвали суду від 27 березня 2023 року не виконав.\~\~ Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. За загальним правилом ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», назву якого замінено на АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства», та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н. Погашення кредиту [PERSON] не здійснювала. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису. 24 травня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4363, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка є боржником за Кредитним договором №б/н від 01 квітня 2008 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», заборгованості в сумі 10991 грн 55 коп., з яких: залишок заборгованості за кредитом 5076 грн 09 коп.; сума заборгованості за відсотками 4692 грн 05 коп.; пеня та комісія 700 грн; штраф 523 грн 41 коп. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 1700 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 12691 грн 55 коп. Строк, за який провадиться стягнення, - сім років одинадцять місяців тридцять днів, а саме з 01.04.2008 року по 31.03.2016 року (а.с.17). Постановою головного державного виконавця Казанківського відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головіна О.Ю. від 17.10.2018 року при примусовому виконанні виконавчого напису №4363, виданого 24.05.2016 року, було відкрито виконавче провадження №57434713 про стягнення з [PERSON] користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 12691 грн 55 коп. (а.с.15). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. У пункті 1.2 вищезазначеної Інструкції вказано перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.5 вищезазначеної Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року під час підготовки справи до розгляду було витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для вчинення нею спірного виконавчого напису. Від приватного нотаріуса надійшла відповідь у якій остання зазначила, що на підставі\~«Правил ведення нотаріального діловодства», затверджених Наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року, було складено Акт №8 від 05 січня 2021 року «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду», який схвалено протоколом №12 засідання експертної комісії Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01 грудня 2021 року. На підставі такого Акту відбулося знищення документів, на підставі яких вчинялись у 2016 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання (а.с.27-43). Таким чином, у зв`язку з вищезазначеним суд не може перевірити чи були у повному обсязі дотримані приватним нотаріусом вимоги положень ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №4363 від 24 травня 2016 року. Проте слід зазначити наступне, відповідно постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Також, відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Суд вважає, що заборгованість не можна вважати безспірною тому, що як вбачається із копії виконавчого напису від 24 травня 2016 року строк, за яким провадиться стягнення складає сім років одинадцять місяців тридцять днів, а саме з 01 квітня 2008 року по 31 березня 2016 року. Отже, приватним нотаріусом не було враховано вимоги\~ст.88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строк, за який провадиться стягнення в оскарженому виконавчому написі нотаріуса визначено майже за 8 років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка. Крім того, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2\~ст.258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Установлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені та штрафу, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності (з 01 квітня 2008 року по 31 березня 2016 року). Крім того, в позовній заяві [PERSON] поміж іншим, як на підставу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що нею не було отримано повідомлення як про наявність будь-якої заборгованості та пропозицію щодо її сплати.\~ Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, матеріали справи відомостей про отримання позивачем [PERSON] відповідного повідомлення не містять. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що спірний виконавчий напис від 24 травня 2016 року за реєстровим номером 4363, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з порушенням норм законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073 грн 60 коп.\~

Outcome: approved