Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

26 квітня 2023 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 квітня 2023 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Разом із позовною заявою, представником позивача було подано заяву про продовження строку подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з вищенаведеним, заявник просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат, які поніс позивач пов`язаних з наданням правничої допомоги у сумі 18000,00 грн. Дослідивши матеріали справи №303/1754/23, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту третього 3 частини першої\~ст.\~270\~Цивільного процесуального\~кодексу України (надалі Кодекс) \~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати. Згідно з частинами першою та третьою статті 133 Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 137 Кодексу, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.\~Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування даних витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у Рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження витрат на правничу допомогу, представник позивача надав: детальний розрахунок робіт (наданих послуг) від 25.04.2023, договір про залучення адвоката до надання професійної (правової) допомоги від 29.03.2022 №29/03-22, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР АДВОКАТСЬКИХ РОЗСЛІДУВАНЬ ДТП «АВТОПОМІЧ» (надалі Адвокатське об`єднання) та адвокатом Найдою К. В., ордер від 29.09.2022 №1162912, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.08.2019. Також при поданні позовної заяви представником позивача надавався витяг з договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 1.10.2021 №658/Д/29645, укладеного між Адвокатським об`єднанням та Фегиром С.В. Із Детального розрахунку робіт від 25.04.2023 вбачається, що вартість 1 години наданих послуг складає 3000,00 грн. Адвокатське об`єднання надало клієнту наступні правові послуги:\~1) консультації, витрачено 1 годину, вартість 3000 грн; 2) підготовчі дії, спрямовані на подання позовної заяви в суд, витрачено 2 години, вартість 6000 грн.; 3) підготовка та подання позовної заяви в суд, витрачено 3 години, вартість 9000 грн. Отже, загальна вартість робіт складає 18000,00 грн. Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям\~\~Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19). Разом з тим, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved