Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: стягнути з [PERSON] аліменти на користь та утримання [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач є його батьком, який перебував у шлюбі з матір`ю позивача. Шлюб між батьками розірвано рішенням суду 10 грудня 2012 року. Вказує, що з 12 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року був прийнятий на денну форму навчання до Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», факультет інформаційних технологій, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19, що підтверджується довідкою виданою відділом кадрів університету. Відповідач по справі не надає будь-якої допомоги пов`язаної з навчанням, яке потребує коштів на проїзд, придбання підручників та інші потреби пов`язані з навчанням та він повністю перебуває на утриманні матері, яка не в змозі самостійно його утримувати, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання 26.04.2023 року позивач [PERSON] подав, зареєстровану в канцелярії, заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, провести розгляд справи без його участі (а.с. 29). В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився повторно, причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзову ви заперечень проти позову, до суду не надав. Про розгляд справи судом, відповідач повідомлявся в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, за адресою його місця проживання чи місця перебування зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.19), однак поштовий конверт судового відправлення рекомендованою кореспонденцією повернувся до суду з відповідною відміткою відділення поштового зв`язку яка свідчить про його неотримання відповідачем (а.с. 28). Крім того, про дату, час та місце розгляду даної справи судом, відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 26) та згідно вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом. У відповідності до глави 10 статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб які приймають участь у справі, розгляд даної справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 11 листопада 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] (позивача по справі) є сином [PERSON] (відповідача по справі та [PERSON] (а.с. 4). Шлюб між батьками позивача: [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2012 року за наслідками розгляду справи № 422/8270/11 (а.с. 9). Згідно довідки № 16/56-1432 виданої 09 січня 2023 року виданої за підписом начальника відділу кадрів Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», наказом №851-с від 05 вересня 2022 року [PERSON] (позивач по справі) зарахований з 12 вересня 2022 року на денну форму навчання за державним замовленням до 1 курсу НТУ «Дніпровська політехніка», закінчення навчання: 30.06.2026 рік, не знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 3). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду про стягнення аліментів, у тому числі, має сам син, який продовжує навчання. Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 199 СК України, відповідач зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] у період навчання, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення останнім двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Матеріали справи не містять відомостей або доказів, які б свідчили на неможливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання, або впливали на визначення розміру аліментів який заявляються позивачем до стягнення визначених ст. 182 СК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши встановлені вище обставини, надані на їх підтвердження докази, враховуючи, доведення позивачем навчання у вищому навчальному закладі у період з 12 вересня 2022 року та до 30 червня 2026 року за денною формою навчання за державним замовленням без повного державного утримання, відсутність доказів добровільності надання матеріальної допомоги відповідачем повнолітньому сину та щодо неможливість її надання, суд з урахуванням вказаних вище положень законодавства, вважає можливим позов задовольнити. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно приписів п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 2 ст. 133 ЦПК України, при звернені до суду сплачується судовий збір, розмір якого та порядок його сплати, звільнення від сплати встановлюються законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи, зазначене, а також положення п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved