Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у лютому 2023 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 7891 грн 96 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначає, що 02.08.2019 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування № 370023/4605/0000007, предметом якого є страхування транспортного засобу «TOYOTA RAW 4», д.н.з. [NUMBER] . 03.03.2020 у м. Києві по вул. Олевська, 9 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VW PASSAT», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2020 по справі № 759/4936/20, винною у скоєнні ДТП визнано [PERSON] . Відповідно до умов зазначеного Договору страхування та на підставі страхового акту № 00348310, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 243 грн 56 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, позивач набув права зворотної вимоги до страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але в межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом АО/7070526. Позивач звернулось до АТ «СГ «ТАС» з вимогою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої АТ «СГ «ТАС» було сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 9351 грн 60 коп. У зв`язку із вищезазначеним позивач просить стягнути із відповідача різницю між розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 7891 грн 96 коп. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023, визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с.30-31). Ухвалою судді від 03.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 33-34). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно положень ст. 190 ЦПК України, на адресу відповідача рекомендованим листом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження від 03.03.2023 та копія позовної заяви з додатками, однак поштове відправлення не було отримане відповідачем та повернулось до суду із відміткою про закінчення терміну зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено 02.08.2019 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування № 370023/4605/0000007, предметом якого є страхування транспортного засобу «TOYOTA RAW 4», д.н.з. [NUMBER] (а.с.14-15). 03.03.2020 у м. Києві по вул. Олевська, 9 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VW PASSAT», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідачки. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2020 по справі № 759/4936/20, винною у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (а.с. 24). Згідно рахунку - фактури № СМУ 00005562 від 06.03.2020 та ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 19 743 грн 56 коп. (а.с. 16, 17-19). Відповідно до умов зазначеного Договору страхування та на підставі страхового акту № 00348310 (а.с. 4), позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 243 грн 56 коп. (вартість відновлювального ремонту у розмірі 19743 грн 56 коп. - франшиза у розмірі 2500 грн 00 коп.), що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 22). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом АО/7070526 (а.с. 11). Позивач звернулось до АТ «СГ «ТАС» з вимогою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої АТ «СГ «ТАС» було сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 9351 грн 60 коп. (а.с. 25). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик,

Outcome: approved