Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

24.07.2020\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~звернулось до\~суду з\~даною позовною\~заявою. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію та гарячу воду, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі є споживачами теплової енергії, яку надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2013 по 01.12.2019 за централізоване опалення в розмірі 40259,17 грн. та гаряче водопостачання\~в розмірі\~2452,35\~грн. Відповідачам було направлено лист щодо заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. Однак заборгованість у добровільному порядку сплачено не було. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованість, а також понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. сплачеого при подачі позову судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує. Відповідачі надали відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку із спливом строку позовної давності (а.с.44-46). Представник позивача надала відповідь на відзив в якому зазначила, що у період з 01.10.2013 по 01.06.2017, до якого відповідачі просять застосувати строк позовної давності, ними щомісяця проводились часткові оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії, як в опалювальний період так і неопалювальний. Таким чином, вказані дії відповідачів свідчать про визнання боргу та переривання строку позовної давності (а.с.117-118). Заперечення на відповідь на відзив відповідачами не надавались. В судовому засіданні сторони надали аналогічні пояснення, що викладені в позозовній заяві, відзиві та відповіді на відзив. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Статтею 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.6, 26-30). Відповідно до ст.13\~Закону України\~від 24\~червня 2004\~року «Про\~житлово-комунальні\~послуги» залежно\~від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із\~ч.1ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 20, 21\~Закону «Про\~житлово-комунальні\~послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє їх можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбаченими Законом «Про захист прав споживачів»,\~на отримання\~послуг вчасно\~та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. Позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак останні належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отриману теплову енергію, у зв`язку з чим, у них перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість, що згідно розрахунку, за період з 01.10.2013 по 01.12.2019 за централізоване опалення в розмірі 40259,17 грн. та гаряче водопостачання в розмірі 2452,35 грн. (а.с.7). З вказаним розрахунком заборгованності, суд цілком погоджується та приймає його як належний та допустимий доказ у справі. Також,\~факт наявності\~заборгованості не\~спростовувався відповідачами\~під час\~розгляду справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачами не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо оплати за надані послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим у останніх виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. Водночас, суд відхиляє доводи відповідачів про сплив строку позовної давності, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі\~статтею 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до частини п`ятої\~статті 261 ЦК України\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Разом з тим статтею 264 ЦК України визначено випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною ж третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як видно з розрахунку заборгованості, відповідачами у період з 01.10.2013 по 01.06.2017, до якого вони просять застосувати строк позовної давності, частково здійснювалась оплата за отримані послуги з постачання теплової енергії (а.с.7), а тому їх такі дії свідчать про переривання позовної давності, у зв`язку з чим, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не пропустила позовну давність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.12.2020 у справі №607/5404/18. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа»\~є законними,\~цілком обгрунтованими\~та підлягають\~задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст.141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 2102 грн. з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved