Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідно до Договору №480 від 04.09.2007 на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання [PERSON] отримує послуги за адресою - [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням відповідачем покладеного обов`язку по оплаті послуг з постачання теплової енергії виникла заборгованість в розмірі 39\~719,92 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 27.12.2022 відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена в порядку передбаченому ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки за повідомленням Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою»), про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18 зазначено, що «довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки». Так, відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що\~КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів. КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надає послуги з централізованого опалення, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , за якою послуги отримує в ідповідач [PERSON] . З наданого\~КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради розрахунку вбачається, що [PERSON] має заборгованість\~за надані послуги з теплопостачання в розмірі 39\~719,92 грн., що підтверджується розгорнутим розрахунком суми позову. Згідно зі ст. ст.\~13,\~14 ЦК України\~цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 598 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з\~ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6\~ст. 19 Закону України "Про теплопостачання"\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У пункті 10\~Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення"\~визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів. Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3\~статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частина 1\~ст. 322 ЦК України\~визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, встановлено, що відповідач отримувала послуги з теплопостачання, але не сплачувала грошові кошти належним чином за надані послуги, а тому позовні вимоги\~КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 39\~719,92 грн., з яких: 26\~192,21 грн. основний борг; 710,55 грн. - 3% річних; 4\~361,16 грн. - інфляційні витрати; 8\~456,00 грн. пеня, є обґрунтованими. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved