Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Глущенко Володимир Борисович звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 24 січня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 145, між громадянкою України [PERSON] та громадянином Сирійської Арабської Республіки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам статей 175, 177\~ЦПК України з наданням представнику позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: подання до суду належної якості копій паспорта відповідача, а також засвідчених в установленому законом порядку документів доданих ним до позовної заяви для суду та відповідача; належних письмових доказів останнього відомого зареєстрованого місця проживання, перебування відповідача, або місцезнаходження майна відповідача. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2022 року позовну заяву представника [PERSON] адвоката Глущенка В.Б. до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто позивачеві. Постановою Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] , в особі її представника [PERSON] задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 20 грудня 2022 року, передані в провадження судді Яковлевої В.М. 21 грудня 2022 року. 05 січня 2023 року отримано довідку з відділу обліку та мониторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області про місце проживання або перебування відповідача. Позовна заява мотивована тим, що 24 січня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про що 24 січня 2018 року зроблено відповідний актовий запис за №145. З листопада 2020 року з відповідачем разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що останнє місце їхнього спільного з відповідачем проживання, що тривало близько 2-х років, було у м. Харкові за адресою: [ADDRESS] , де вони разом винаймали квартиру. З листопада 2020 року позивач з?їхала з зазначеної квартири, а відповідач залишився проживати там. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, сім`ю та шлюб, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що з відповідачем спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. У зв`язку із викладеним, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 145. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом представника [PERSON] адвоката Глущенка Володимира Борисовича до Байае Масааб Газі про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання по справі на 27 лютого 2023 року о 09 годині 30 хвилин . У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністості, суду не надавав. Поштові повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою. Пунктом 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України). Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої, а також частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідачем в установлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 922/623/20. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, на підставі ухвали суду від 16 травня 2023 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 січня 2018 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 січня 2018 року, Харківським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області,\~актовий запис\~№ 145 (а. с. 67). Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 51 Конституції \~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтями 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України). шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду\~України №11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61-3235св19): Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові. Встановивши, що шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією ID 6184-7240-9225-2480 від 16 серпня 2022 року у сумі 992,40 грн. Тому, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір, статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved