Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

23\~лютого 2023\~року до\~Ленінського районного\~суду міста\~Запоріжжя надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~про розірвання\~шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №389. Позов мотивує тим, що 12 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №389. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося з причин несумісності поглядів та характерів, досить часто виникали сварки з різних побутових та інших причин. Згодом позивач почала відчувати, що сімейні стосунки з відповідачем стають все більше холодними, не дружніми. В результаті, сім`я фактично припинила своє існування, сторони перестали вести спільне господарство та проживати як одна сім`я. Враховуючи вищевикладене, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 04.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 20.04.2023 року через канцелярію суду надійшла заява представника позивача адвоката Шоніної О.В., в якій вона просить розглянути позовну заяву без участі позивача та її представника, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик в судове засідання. Відзиву на позовну заяву не надав Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 12 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №389, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружжя не підтримує шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Спільне життя сторін не склалося з причин несумісності поглядів та характерів, досить часто виникали сварки з різних побутових та інших причин. Згодом позивач почала відчувати, що сімейні стосунки з відповідачем стають все більше холодними, не дружніми. Наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється несумісність поглядів та характерів. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, спільне проживання припинено. Шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст. 235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві відсутня вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] », а отже вирішення цього питання не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1 073,60 гривень.

Outcome: approved