Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до товариства з\~додатковою відповідальністю\~страхова компанія\~«Альфа-Гарант»\~(далі\~ ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»)\~про стягнення\~страхового відшкодування. Позов обґрунтований тим, що 27 лютого 2022 року о 13:05 годині біля будинку № 1к на площі Визволення у м. Кривому Розі водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням на заокругленні дороги та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, який був припаркований, продовжуючи рух скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищеописаного ДТП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. Вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] складає 129275,10 грн, витрати на проведення висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження складають 4000 грн, а також позивач скористалася послугами евакуатора, вартістю 1500 грн, На момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно страхового полісу № 207269837. Позивач повідомляла страховика про настання страхового випадку, а також було надано відповідний висновок експерта. Про проведення незалежної експертизи відповідач повідомлявся засобами телефонного зв`язку, однак на огляд транспортного засобу не з`явився, попередньо жодних заперечень проти проведення експертизи не висловлював. Позивач зверталася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування та спілкувалась з представником відповідача за допомогою месенджеру «Вайдер», однак останній відмовив без жодної офіційної відповіді. Із посиланням на вищевикладені обставини позивач просила суд задовольнити її позов, стягнути заявлений розмір страхового відшкодування з урахуванням витрат на послуги евакуатора, витрати на проведення експертизи, витрати на правничу допомогу в розмірі 22000 грн, та судовий збір. 17 листопада 2022 року представник відповідача звернувся до суду з відзивом на позов. Як на підставу заперечень посилається на те, що 17 травня 2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» отримало повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27.02.2022 року у м. Кривому Розі за участю водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «Ford Fiesta»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~та водія\~ [PERSON] ,\~який кервав\~транспортним засобом\~«Daewoo\~Lanos»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] .\~Разом з\~повідомленням до ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] направила заяву про страхове відшкодування, до поданої заяви було долучено декілька файлів в форматі Місrоsoft Word, які мали назву висновок експерта транспортного дослідження № Д8/03/22, який датований 22.03.2022 року, та складеного на бланку судового експерта Чивчиш О.П., однак не був засвідчений підписом та відбиткою печатки експерта, що суперечить Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5. [PERSON] відмовилась надати належний їй транспортний засіб на огляд представнику ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на те, що станом на липень 2022 року транспортний засіб «Ford Fiesta» вже вибув з її володіння, а тому відповідача було позбавлено можливості визначити розмір завданих збитків. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було прийнято рішення про відмову [PERSON] у здійсненні страхового відшкодування на підставі пункту 37.1.3 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхове відшкодування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що повідомлено 12.08.2022 року. Просив відмовити позивачу в позові, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 22000 грн, які істотно завищені, не доведені документально, та не відповідають критерію розумної необхідності таких витрат. У відповіді\~на відзив\~від 22.12.2022\~року позивач\~посилається на\~те,\~що у\~відповідача було\~вдосталь часу\~для узгодження\~місця,\~дати,\~та часу\~проведення огляду\~її транспортного\~засобу з\~моменту отримання\~повідомлення про\~ДТП,\~однак жодних\~дій зі\~сторони відповідача\~здійснено не\~було,\~тому вона\~змушена була\~самостійно замовляти\~транспортно-товарознавче\~дослідження автомобіля.\~Вважає заперечення\~відповідача безпідставним.\~ \~ \~ \~ \~ \~\~ Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247 ЦПК України у\~зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами\~ст. 263 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2\~постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до\~статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до\~статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2022 року, яка набрала законної сили 17.05.2022 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено, що 27 лютого 2022 року о 13:05 годині біля будинку № 1к на площі Визволення в м. Кривому Розі водій [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo\~Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням на заокругленні дороги та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який був припаркований, після чого продовжуючи рух скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а також було пошкоджено металеву пішохідну огорожу, чим завдано матеріальних збитків Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (а.с.8-9). Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.6). Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховитим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України). У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Розмір шкоди перебуває в межах страхованого відшкодування, відповідно відповідальність перед потерпілим за відшкодування матеріальної шкоди несе страховик. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Daewoo\~Lanos», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується полісом № 207269837 (а.с.7). Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д8/03/22 від 22.03.2022 року, замовленого [PERSON] , встановлено вартість матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Ford Fiesta», державний номерний знак [NUMBER] , на 18.03.2022 року складає 129275,10 грн. (а.а.11-25). За фактом вказаної ДТП позивач зверталася до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявою про страхове відшкодування, та копією висновку експерта, що було визнано відповідачем у відзиві на позов. Відповідно до\~ст.ст.\~28,\~29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» шкода,\~заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди майну\~потерпілого,\~-\~це шкода,\~пов`язана: з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням\~чи фізичним\~знищенням майна\~потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням\~транспортного засобу,\~використаного для\~доставки потерпілого\~до відповідного\~закладу охорони\~здоров`я,\~чи забрудненням\~салону цього\~транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом враховано, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі №461/2217/19. Судом встановлено, що на звернення позивача відповідачем не було відшкодовано завдані їй пошкодженням автомобіля матеріальні збитки, розмір яких визначено висновком експерта та складає 129275,10 грн. Експертиза проведена кваліфікованим експертом, із урахуванням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, та іншими нормативними актами, методиками, тощо, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір матеріальних збитків завданих позивачу пошкодженням автомобіля. Заперечення відповідача не знайшли підтвердження в ході слухання справи, та спростовуються письмовими матеріалами справи. При цьому, суд враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1307,75 грн, понесено витрати на замовлення експертного висновку в розмірі 4000 грн, та витрати за користування послуг евакуатора в розмірі 1500 грн, розмір яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. На підтвердження наданих позивачу послуг правничої допомоги, до суду надано акт виконаних робіт та розрахункову квитанцію № 016085 від 18.10.2022 року, які на думку суду не є належними доказами, не можуть розцінюватись як такі, що підтверджують сплату позивачем та передачу (перерахування) грошових коштів за послуги правового характеру, а тому в частині стягнення витрат на правничу допомогу позивачу слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial