Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі - ТОВ «ФК «Ріальто») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованість за договором № 210303-34059-2 від 03.03.2021 станом на 08.11.2022 у розмірі 25280,55 грн., яка складається з: 4500,00 грн. заборгованості за кредитом; 1880,55 грн.- заборгованості за нарахованими відсотками, відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 03.03.2021 по 17.03.2021 (включно); 18900,00 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 25.03.2021 по 22.07.2021 (включно), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України; а також судові витрати: 2481,00 грн судового збору та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 03.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210303-34059-2, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500 грн. строком на 14 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитні кошти відправлені відповідачу 03.03.2021 на платіжну картку, що підтверджується чеком. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210303-34059-2 від 03.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». У зв`язку з тим, що відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, тобто належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 08.11.2022 виникла заборгованість у сумі 25280,55 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору від 03.03.2021 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення ТОВ «ФК «Ріальто» до суду із відповідним позовом ( а.с. 96-100). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. У задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Ріальто» про витребування доказів відмовлено ( а.с. 151-152). Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що [PERSON] повністю не визнає позовні вимоги, оскільки договір № 210303-34059-2 про надання кредиту в сумі 4500 грн. було укладено 03.03.2021 між [PERSON] і ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». З ТОВ «ФК «Ріальто» відповідач ніяких кредитних договорів не укладав. Стверджує, що ним було здійснено оплату погашення заборгованості за кредитом у розмірі 5753,70 грн., тому борг за кредитом відсутній. Вказав, що відповідачем не було отримано жодного повідомлення про відступлення права грошової вимоги на користь позивача, а також письмової вимоги про погашення заборгованості. Вважає вимоги позивача про стягнення процентів за кредитом у розмірі 21989,25 грн., нарахованих після спливу строку кредитування , необґрунтованими ( а.с.154-158). Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що кредитний договір №210303-34059-2 від 03.03.2021 був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Для вчинення цього договору відповідач зареєструвався на веб-сайті відповідача, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надіслання електронного повідомлення, підписаного електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. Зразок кредитного договору, який є договором приєднання у розумінні ч.1 ст.634 ЦК України, а також Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», які є публічною офертою на укладення договору та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, були викладені в мережі Інтернет для загального доступу на сайті https://monetka.ua/uk/about_us. Враховуючи викладене, вказаний договір вважається укладеним у розумінні ст.ст.205, 207 ЦК України, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Стверджує, що відповідачем було пролонговано кредитний договір шляхом сплати комісії у розмірі 250,00 грн. [PERSON] не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, отже зобов`язання за договором не виконані. П 3.3. кредитного договору встановлено розмір процентної ставки 3,5 %, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Вважає, що позичальником сплачуються чіткі та зрозумілі процентні ставки. Позивач також вказує, що 28.01.2021 між ТОВ «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір № 210128-34059-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2350 грн. строком на 11 днів, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту, заборгованість за яким погашено 02.03.2021 р. НА наступний день, тобто 03.03.2021 р. укладено кредит, за яким стягується заборгованість, яка не погашена. Гроші в сумі 4500 грн. за цим договором перераховані на ту саму платіжну картку [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 176-178). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір № 210303-34059-2, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4500 грн. строком на 14 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування - в межах строку визначеного у п.1.3 договору (14 днів), та 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк. (а.с. 19-27). За договором про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" право грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, зокрема з позичальником [PERSON] , включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яякиї належить первісному кредитору (а.с.62-68). Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. За приписами ч. 3 ст. 11, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 4500 гривень, що підтверджується чеком від 03.03.2021 (а.с. 104). Відповідно до графіку розрахунків, який є додатком до договору від 03 березня 2021 року, [PERSON] мав повернути 17.03.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» 5753,70 грн., у т.ч. 4500 грн. - сума кредиту, 1253,70 грн. - нарахована сума процентів. (а.с. 22). Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув, не здійснив жодного платежу в рахунок погашення боргу. (а.с. 23) Посилання відповідача про погашення заборгованості у сумі 5753,70 грн. належними та допустимими доказами не підтверджені. Згідно розрахунку заборгованості станом на 08.11.2022 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 03.03.2021 становить 25280,55 грн., з яких: 4500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1880,55 грн- прострочена заборгованість по несплаченим процентам; 18900,00 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами ( п. 3.3. Договору) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України (а.с. 23). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). На підставі пунктів 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 4500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом - 1,99% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Річна процентна ставка становить 726,35%. (а.с. 19). Строк надання кредиту та строк дії договору становить 14 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», які розміщені на сайті monetka.ua. Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У п.п. 5.2-5.2.2 договору вказано, що позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання. Згідно з п. 4.14 Правил, впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому, продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отриманні кредиту, та діє з дати сплати нарахованих %. Також, для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів (а.с. 34). Позивачем на підтвердження пролонгації відповідачем кредитного договору шляхом сплати комісії у розмірі 250,00 грн., надано копію чеку №366816410 від 17.03.2021 (а.с.105) Отже, договір кредиту від 03.03.2021 був пролонгований на 7 днів ( за розрахунком позивача) та закінчив свою дію 24.03.2021. За цей період нараховано відсотки у розмірі 626,85 грн., а також 1253,70 грн.-відсотки, що нараховані за графіком розрахунку на 14 днів , а всього становлять 1880,55 грн.( а.с. 23). Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Пункт 3.3. договору чітко передбачає , що у випадку порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує ТОВ плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою-3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування ( річна процентна ставка-1277,50%) кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 договору. Зазначена процентна ставка нараховується відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, договором передбачено підвищений розмір відсотків, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання за період з 25.03.2021 по 22.07.2021. Отже, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню .Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованості за кредитним договором в розмірі 6380,55 грн., з яких: 4500 грн. - заборгованість за кредитом; 1880,55 грн. - заборгованість по несплаченим процентам (в межах дії строку договору з 03.03.2021 по 24.03.2021), а також за порушення виконання грошового зобов`язання з 25.03.2021 (сплив строку кредитування) по 22.07.2021 (120 днів)- 18900 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. Відповідачем заявлено вимогу про стягнення з позивача вартості витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що позивачем при подачі даного позову було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн., беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Ріальто», на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір . Щодо вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З положень ст. 137 ЦПК України випливає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано до матеріалів справи: копію договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, копію довіреності від 17.06.2022 на представництво інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» адвокатом Руденком К.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, копію акту приймання-передачі наданих послуг №6 від 19.09.2022 на суму 9000 грн., відповідно до якого ФОП [PERSON] надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» послуги, зокрема, з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 210303-34059-2 від 03.03.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом із позовною заявою (вартість послуги - 8000,00 грн.) та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № № 210303-34059-2 від 03.03.2021 (1000,00 грн.); копію платіжного доручення № 205 від 05.10.2022 про сплату ТОВ «ФК «Ріальто» Руденку К.В. послуг (а.с.69-78). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Враховуючи, що наданими позивачем документами підтверджується факт понесення ТОВ «ФК «Ріальто» витрат на правничу допомогу адвоката Руденка К.В. у розмірі 9000,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу . На підставі викладеного і

Outcome: approved