Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, у якому просить: 1) визначити розмір частки земельних ділянок співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на житловий будинок, - на земельну ділянку з цільовим призначенням 1.8, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119, площею 0.1000 га, на якій цей будинок розташований, та на земельну ділянку 1.2, для ведення садівництва з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120, площею 0.0284 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а саме: частка померлої [INFO] [PERSON] становила 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки з цільовим призначенням 1.8, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119, площею 0.1000 га, частка померлої [INFO] [PERSON] становила 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки з цільовим призначенням 1.2, для ведення садівництва з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120, площею 0.0284 га, частка співвласників [PERSON] , [PERSON] становить іншу 1/2 (одну другу) частину кожної із зазначених земельних ділянок; 2) визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності: - на 1/2 частку земельної ділянки з цільовим призначенням 1.8, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119, площею 0.1000 га, - на 1/2 частку земельної ділянки з цільовим призначенням 1.2, для ведення садівництва з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120, площею 0.0284 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивачка є спадкоємицею майна [PERSON] за заповітом. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно. Так, згідно з державними актами на право власності на земельні ділянки, серії ЯД № 062282 від 11.01.2008, та серії ЯД № 062282 від 11.01.2008, земельна ділянка площею 0.1000 га з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119, та земельна ділянка площею 0.0284 га з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120, розташовані за адресою: [ADDRESS] належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , без визначення ідеальних часток. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] , в розмірі 1/2 частки, що підтверджується копією договору купівлі продажу, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, інша половина домоволодіння належить [PERSON] та [PERSON] .. Позивачка вказала, що за її заявою Богодухівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 89/2022 після смерті [PERSON] . Листом № 532/01-16 від 17.10.2022 Богодухівської державної нотаріальної контори повідомлено позивачку про відмову у вчиненні нотаріальної дії, - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельних ділянок: з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119 площею 0.1000 га, та з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120, площею 0.0284 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] , оскільки частка померлої не визначена та рекомендовано звернутися до районного суду з заявою про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування, після померлої [PERSON] .. У зв`язку з вказаним позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 20.02.2023 по справі № 613/194/23 позовну заяву [PERSON] до Богодухівської міської ради Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.04.2023 задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Витребувано з Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи № 89/2022, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . 10.04.2023 до суду надійшли витребувані докази - копія спадкової справи № 89/2022, заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Сторони, їх представники та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] у поданій до суду заяві, просила розглядати справу за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Представник першого відповідача Богодухівської міської ради Харківської області у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі. Зазначив, що Богодухівська міська рада Харківської області у вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Другий відповідач [PERSON] та третій відповідач [PERSON] у поданих до суду заявах просили розглядати справу за їх відсутності. Зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Богодухівської державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що питання задоволення позовної заяви залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.07.1988 (повторно) Дмитрівською сільською радою Богодухівського району Харківської області (а.с.6). 14.10.1989 [PERSON] було укладено шлюб із [PERSON] , та змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 41857 від 13.02.2002, за життя матері позивачки - [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/2 (одна друга) частина будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Так, згідно з договором купівлі-продажу від 04.02.2003 [PERSON] продала, а [PERSON] купила 1/2 частину житлового будинку житловою площею 44,0 кв.м. зі надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці з фонду запасу міста. Зазначена у цьому договорі частина будинку зареєстрована в Богодухівському БТІ на праві спільної власності за [PERSON] , реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 76395 від 13.02.2003 (а.с.11). Крім того, згідно з державним актом серії ЯД № 062282 від 11.01.2008 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119 площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 1.8 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Співвласниками земельної ділянки у цьому державному акті зазначені [PERSON] та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Частки у спільній власності цих осіб у державному акті не зазначені (а.с.12). Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки, відповідно до витягу із технічної документації від 24.01.2023, складає 211230,00 грн. (а.с.15). Відповідно до державного акту серії ЯД № 062279 від 11.01.2008 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120 площею 0,0284 га, цільове призначення 1.2 - для ведення садівництва, розташована за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками земельної ділянки у цьому державному акті зазначені [PERSON] та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Частки у спільній власності цих осіб у державному акті не зазначені (а.с.13). Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки, відповідно до витягу із технічної документації від 24.01.2023, складає 1788,27 грн. (а.с.14). Як вбачається зі змісту копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] померла [INFO] у м. Богодухів Харківської області, актовий запис про смерть № 791 від 07.12.2021 (а.с.8). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 01.11.2012 державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] заповідала земельну ділянку площею 5,27 га, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 002699 та знаходиться на території Дмитрівської сільської ради, дочці [PERSON] . Крім того, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 03.11.2020 державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] заповідала все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також всього того, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, в повному обсязі без будь-яких винятків, [PERSON] [INFO] . 03 травня 2022 року державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 89/2022 до майна померлої [PERSON] .. Спадкова справа заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Як зазначено у заяві, спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині у відповідності до ст.1241 ЦК України є син спадкодавці, [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом та за законом на обов`язкову частку у спадщині немає. 03.05.2022 [PERSON] подано заяву державному нотаріусу Богодухівської державної нотаріальної контори, відповідно до якої [PERSON] відмовився від обов`язкової частки у спадщині [PERSON] та зазначив, що не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину на цілу частку спадкового майна було видано на ім`я спадкоємця за заповітом [PERSON] .. Згідно з довідкою виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 29.01.2022 № 224 [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за цією адресою ніхто не був зареєстрований. 07.03.2023 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6320882000:01:001:0149 площею 5,2652 га, цільове призначення 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом Богодухівської державної нотаріальної контори від 17.10.2022 № 532/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0284 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки у державних актах серії ЯД № 062282 та серії ЯД № 062279 на право власності на вказані земельні ділянки співвласниками зазначені [PERSON] та [PERSON] , однак, частка кожного з них у спільній сумісній власності не визначена, земельні ділянки належали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Отже, наразі неможливо визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON] (частку земельних ділянок, яка належала б померлій) та видати свідоцтво про право на спадщину. Рекомендовано [PERSON] звернутися до районного суду із заявою про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування після померлої [PERSON] (а.с.10). З копій державних актів на право власності на земельну ділянку від 11.01.2008 серії ЯД № 062282 та серії ЯД № 062279 вбачається, що земельні ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119, площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та з кадастровим номером 6320810100:00:008:120, площею 0,0284 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, належить на праві спільної сумісної власності матері позивачки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , частки співвласників в актах не зазначені. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно зі ст.\~368\~ЦК України правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. У свою чергу, відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. За приписами ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~86\~Земельного Кодексу\~України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Як встановлено частиною 2 статті 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (ч. 4 ст. 89 ЗК України). За приписами ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на час набуття [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (04.02.2003), при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. За приписами частини 4 цієї статті при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Чинною на даний час редакцією ч. 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.\~ У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на час придбання [PERSON] 1/2 частки житлового будинку) було передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України у чинній редакції, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З викладеного вище вбачається, що частки співвласників будинку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, на якій розташований такий будинок, є рівними, а право спільної сумісної власності на таку земельну ділянку переходить до нового власника в тому ж обсязі, що й право власності на будинок. Враховуючи наведене, оскільки відповідно до умов договору від 04.02.2003 між [PERSON] та [PERSON] до спадкодавці [PERSON] перейшло право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку по [ADDRESS] , слід дійти висновку, що частка померлої [PERSON] у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119, на якій розташований цей житловий будинок, складає 1/2 (одну другу). Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта\~статті 25 ЦК України). Отже, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, зокрема, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, а отже, не є належним способом захисту прав позивача (спадкоємця). У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18, від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19, від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 у справі №464/1663/18, від 16 червня 2021 року по справі № 570/997/19. Отже, беручи до уваги викладене, суд зазначає, що частка [PERSON] , [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119 становила 1/2 (одну другу), а інша 1/2 частка у праві спільної сумісної власності, яка належала [PERSON] , наразі є спадковим майном. Як встановлено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За приписами ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як встановлено частиною 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до частини першої статті 1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392\~ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на викладене вище та зміст положень ст.ст.377, 1218 ЦК України, ст.120 ЗК України, оскільки спадкодавиця [PERSON] за цивільно-правовим договором набула право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] , а відтак, набула і права власності на (одну другу) земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок, беручи до уваги, що [PERSON] , як спадкоємиця [PERSON] , вчасно прийняла спадщину після смерті останньої, подавши державному нотаріусу відповідну заяву, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] .. Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером 63208100:00:008:0120, площею 0,0284 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, суд зазначає наступне. Виходячи з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, беручи до уваги, що вказана земельна ділянка не є такою, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, суд дійшов висновку, що частка спадкодавиці [PERSON] у праві спільної власності на цю земельну ділянку складає 1/3 (одну третю), частка інших співвласників [PERSON] та [PERSON] складає також по 1/3 (одній третій). Отже, за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 (одну третю ) частку вказаної земельної ділянки. При цьому, належним способом захисту прав позивача є саме визнання за нею права власності на спадкове майно (одну другу) земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:008:0119 та на 1/3 (одну третю) земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:008:0120. Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.01.2023 по справі № 466/1403/20. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial