Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [PERSON] є її донькою. За моєю згодою, як власника житлового приміщення (квартири), розташованого за адресою: [ADDRESS] була у ньому зареєстрована з 06.06.1996 року. 17.10.2001 року [PERSON] виїхала за кордон та з того часу не поверталась, у квартирі за місцем своєї реєстрації не проживала. Відповідач у належній їй на праві власності квартирі не проживає з 17.10.2001, жодного спільного господарства із позивачем не веде. Зазначила,що реєстрація відповідача у належному їй будинку фактично перешкоджає у вільному користуванні та розпорядженні майном, зокрема, в отриманні соціальних виплат. На підставі викладеного просила, визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що належить їй на праві приватної власності та розташоване за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася. 13.03.2023 подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити. Справу просила слухати без її участі, проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечила. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Причини неявки суду невідомі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 22.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 27.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 18.04.2023 розгляд справи відкладено. Оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою місця реєстрації, а також була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що подала відповідну заяву. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ЯАА №992673 від 14.01.2004 виданого Козівським районним бюро технічної інвентаризації, житлове приміщення (квартира), що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Як убачається із будинкової книги №7/1 на житлове приміщення (квартиру), за адресою: [ADDRESS] , у такому зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки №18 від 23.01.2023, виданої Козівською селищною радою, склад осіб, зареєстрованих за адресою [ADDRESS] такий: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Акта №3 від 23.01.2023 на предмет встановлення факту не проживання гр. [PERSON] в [ADDRESS] , складеного житлово-побутовою комісією селищної ради та затвердженого Козівським селищним головою, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] але за даною адресою не проживає з 17.10.2001 по теперішній час. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивача перешкод у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим приміщенням (квартирою) через зареєстроване місце проживання у ньому [PERSON] , яка фактично у цьому житловому приміщенні не проживає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-IV). Так, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 41 Конституції України та частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Водночас, згідно з положеннями частини 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 7 Закону №1382-IV визначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з статтею 11 Закону №1382-IV орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведеного учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що житлове приміщення (квартиру), за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Відповідач у справі [PERSON] має зареєстроване місце проживання у цій квартирі, однак у ній не проживає більше двадцяти років. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач має зареєстроване місце проживання у відповідному житловому приміщенні. Водночас, вона не проживає за вказаною адресою, оскільки переїхала у іншу країну. Суд звертає увагу на те, що відповідач, проживаючи в іншій країні, не проявляла інтересу до житла, у якому має зареєстроване місце проживання. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, яка самостійно несе тягар утримання майна. Відтак, з огляду на тривалий строк, який відповідач відсутня у спірному житлі та відсутність будь-яких поважних причин такої відсутності, тому суд доходить переконання, що відповідач втратив право на користування цим житлом в силу приписів частини 2 статті 405 ЦК України. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 1073,60 грн. На підставі статей 321, 391, 401, 403, 406 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved