Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який помер в місті Маріуполь Донецької області [INFO] . Заява обґрунтована тим, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №70 від 22.03.2022 сержант [PERSON] загинув від вогнепального поранення несумісного з життям, яке отримав під час виконання бойового завдання [INFO] під час ведення оборони міста Маріуполь. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак у своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність, подану заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною сержанта [PERSON] , [INFO] , виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 24 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис №106. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] дружини - [PERSON] Від шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Заявниця в заяві зазначила, що [PERSON] помер [INFO] у місті Маріуполь Донецької області. На підтвердження зазначеного заявницею було надано копію Витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 24.03.2022 (обл.№1дск-2020, стор.90) відповідно до якого вбачається, що під час ведення бойових дій з оборони м. Маріуполь [INFO] загинув стрілець-гранатометник 1 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 3-ї роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення окремого загону спеціального призначення « [INFO] » сержант [PERSON] . Вказане також підтверджується копією Довідки про загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 30 травня 2022 року за №40/57/9/2-145, за змістом якої вбачається, що: «Командування військової частини [NUMBER] Національної гвардії України в особі командира військової частини полковника [PERSON] засвідчує факт смерті сержанта [PERSON] . Смерть [PERSON] [INFO] . Загинув під час ведення оборони міста Маріуполь. Довідка складена на підставі донесення командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України для надання за місцем вимоги.». На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 22 серпня 1997 року. [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками зазначено: Батько - [PERSON] Мати - [PERSON] . Відповідно до копії Довідки, виданої Національної гвардією України Військова частина [NUMBER] , від 18 квітня 2023 року за № 1803 вбачається, що: «… відповідно до розділу «сімейний стан» особової справи зазначено: Дружина: [PERSON] , 1983 р.н. Дочка: [PERSON] , 2007 р.н. Батько: [PERSON] , 1955 р.н. Мати: [PERSON] , 1960 р.н.». З копії картки фізичної особи- платника податків ДПІ у Будьонівському р-ні м. Донецька вбачається, що [PERSON] було присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . Щодо вимог заяви, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, судом встановлено, що встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її чоловіка та отримати відповідне свідоцтво про смерть, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved