Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх років між нею та відповідачем почали погіршуватись стосунки, що призвело до непорозумінь між ними. Так, сторони неодноразово намагались примиритись, однак бажаних результатів того не було, у зв`язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач зазначає, що почуття любові і поваги між нею на відповідачем втрачені, оскільки вони стали повністю чужими людьми. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання, яке відбулося 11.05.2023, з`явились позивач та відповідач. Позивач позовні вимоги підтримала та вказала, що вони з відповідачем разом не проживають, оскільки вона разом з дітьми переїхала до квартири, яку винаймає. Крім того, зазначила, що відповідач веде не правильний спосіб життя, а саме вживає наркотичні засоби, у зв`язку із чим в квартирі їх спільного проживання неодноразово проводились обшуки. Зважаючи на те, що відповідач не змінює способу свого життя, позивач прохала суд не надавати строку на примирення, оскільки вона все ж таки бажає і наполягає даний шлюб розірвати, що в свою чергу буде відповідати її інтересам та інтересам їхніх з відповідачем спільних дітей, оскільки вони не будуть спостерігати за тим, який спосіб життя обрав їх батько. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував в повному обсязі та вказав, що любить свою дружину та дітей. Визнав, що вживав та вживає наркотичні засоби, проте зазначив, що залежності від них немає. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14 лютого 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №89. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження, копії яких наявні в матеріалах справи. Із матеріалів справи вбачається, що подружжя не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Крім того, даний факт позивач підтвердила в судовому засіданні, зазначивши, що вона та діти проживають в окремій від відповідача квартирі. Відповідач в свою чергу проти даного факту не заперечував та визнав його. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, а також враховуючи спосіб життя відповідача, який суперечить інтересам як позивача так і інтересам їхніх дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що спорів про поділ майна та місце проживання малолітніх дітей між сторонами на даний час не існує. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved