Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

03.01.2023\~року представник\~позивачаПрАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 20\~200,00 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.11.2020 року у м. Харкові по вул. Матросова біля будинку № 20/2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 641/8968/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6720567. 16.11.2020 року власник автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПРАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля «FORD» державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акту огляду транспортного засобу від 13.11.2020 року, ремонтної калькуляції № 26282_38 від 16.11.2020 року, страхового акту № 28009/38/920 від 01.12.2020 року з розрахунком страхового відшкодування ПРАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 20 200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 142405 від 03.12.2020 року. Представник позивача посилається на підпункт д) пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому зазначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладанні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування) Оскільки полісом №АО/6720567 передбачено, що періодом використання транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] є січень, лютий, березень, квітень, травень та грудень 2020 року (п.8 договору), а дорожньо-транспортна пригода відбулась 04.11.2020 року, тобто в період не передбачений договором внутрішнього страхування, то ПРАТ «СГ «ТАС» набуло право стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20200 грн. з відповідача. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.01.2023 року позов Приватного акціонерного товариства ПРАТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 18.01.2023 року представником позивача вказані недоліки позовної заяви були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.01.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.05.2023 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 року у адміністративній справі №641/8968/20 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 /триста сорок/ гривень. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 420, 40 грн. Вказаною постановою встановлені наступні обставини: [PERSON] 04 листопада 2020 року о 18 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo Lanos державний реєстраційний номер [NUMBER] , біля будинку 20/2 по вулиці Матросова в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем FORD SCORPIO державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, після чого автомобіль FORD SCORPIO державний реєстраційний номер [NUMBER] , продовжив некерований рух за інерцією та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який стояв попереду. Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Також зазначено, що вина у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273216 від 04.11.2020, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.29). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже ті обставини, що в результаті незаконних дій [PERSON] сталася ДТП, під час якої пошкоджений автомобіль «FORD SCORPIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , (під керуванням [PERSON] ) доказуванню не підлягають, оскільки встановлені постановою суду, яка набрала законної сили. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6720567. Строк дії поліса з 13.12.2019 року по 12.12.2020 року, однак в ньому відмічені особливі умови використання забезпеченого ТЗ використовується протягом календарних місяців, які не викреслені знаком Х (викреслені 6,7,8,9,10,11 місяці, не викреслені 1,2,3,4,5 та 12 місяці (а.с. 5). 16.11.2020 року представник потерпілого власника автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПРАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (а.с.10). Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля «FORD» державний реєстраційний номер [NUMBER] в наслідок ДТП визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акту огляду транспортного засобу від 13.11.2020 року (а.с.11-13); ремонтної калькуляції № 26282_38 від 16.11.2020 року (а.с.14-19); страхового акту № 28009/38/920 від 01.12.2020 року (а.с.20) здійснено розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.21). В подальшому ПРАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника автомобіля «FORD» державний реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 20 200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 142405 від 03.12.2020 року (а.с. 22). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим, відповідно до підпункту д). пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду: якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період передбачений договором страхування). Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу змісту гл. 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положеннями\~ст. 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі\~ст. 1166 ЦК України\~настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі № 6-305 цс15). Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у п. 2\~ постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~звертає увагу судів на те, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Так, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні є доведеними ті обставини, що відповідач [PERSON] є винним у вчиненні ДТП, в результаті якого пошкоджено автомобіль «FORD SCORPIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , позивачем відшкодована вартість ремонту вказаного автомобіля в розмірі 20\~200,00 грн. власнику. Однак полісом №АО/6720567 передбачено, що періодом використання транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] є січень, лютий, березень, квітень, травень та грудень 2020 року (п.8 договору), а дорожньо-транспортна пригода відбулась 04.11.2020 року за участю даного ТЗ, тобто в період не передбачений договором внутрішнього страхування, тому ПРАТ «СГ «ТАС» набуло право стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20200 грн. з відповідача відповідно до закону та договору. Відтаксуд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення №3212 від 02.11.2021 року у сумі 2\~270,00 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 41). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved