Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Заявлені позовні вимоги обґрунтував тим, що 11 жовтня 2018 року між [PERSON] (надалі позивач) та ТОВ «Петрівський квартал 2» (надалі Відповідач) було укладено договір про купівлю-продаж майнових прав на квартиру [ADDRESS] ) з укладенням додатково Форвардного контракту № 64185-А/2 від 11 жовтня 2018 року. Згідно договору купівлі-продажу майнових прав, вартість квартири становила 15933,58 доларів США. Згідно положень довідки від 1 квітня 2021 року, Позивач повністю оплатив вартість майнових прав на квартиру. Однак, будівництво не здійснювалось. Через що, 11.02.2022 року Позивач подав заяву про розірвання договору. 15.02.2022 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав, в якій прописали, що Відповідач має протягом 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди повернути Позивачу на розрахунковий рахунок № [NUMBER] у АТ БК «Приват Банк» 421671,95 грн 95 коп. Станом на 30.08.2022 року вже пройшло 197 днів з дати укладення додаткової угоди. Отже, зобов`язання вже прострочене і підлягає негайному виконанню. Додатково варто зазначити, що Позивач право укласти договір купівлі-продажу майнових прав купив за договором купівлі-продажу деривативу № 64187-А/2 від 11.10.2018 року з ТОВ «Компанією з управління активами «АНДЕРЕ РІХТІНГЕН», що діяла в інтересах ЗНВПІФ «Акініта 2» (ЄДРІСІ 233000405) (договір деривативу). За договором деривативу Позивач оплатив 7412,42 доларів США, які йому також не повернули. Оскільки строк виплати по додатковій угоді настав ще 13 серпня 2022 року, а також зважаючи на різку зміну курсу долара, права Позивача були порушені Відповідачем та можуть бути поновлені лише судом. Позивач просить суд стягнути з Відповідача 421671,95 грн 95 коп., які Позивач сплатив Відповідачеві, але які мають бути повернуті згідно додаткової угоди від 15.02.2022 року та через невиконання Відповідачем своїх зобов`язань. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.09.2022 заяву [PERSON] про забезпечення позову залишено без задоволення. 02.02.2023 представник позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог. Строк виконання зобов`язання настав 14.08.2022 року. Після дати платежу пройшло 172 дні. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму нарахованих 3% річних: 5 961,17 грн. та суму збитків від інфляції: 29 854,15 грн. У судове засіданнія 02.02.2023 представник позивача з`явилася. Протокольною ухвалою суду прийнято заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 03.05.2023 представник позивача зявилася. Позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити відповідно до заяви про уточнення позовних вимог. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2\~передбачено, що відповідно до ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.202 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст. 628\~ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Встановлено, що 11 жовтня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Петрівський квартал 2» було укладено договір про купівлю-продаж майнових прав на квартиру [ADDRESS] ) з укладенням додатково Форвардного контракту № 64185-А/2 від 11 жовтня 2018 року. Згідно договору купівлі-продажу майнових прав, вартість квартири становила 15933,58 доларів США. Згідно положень довідки від 1 квітня 2021 року, Позивач повністю оплатив вартість майнових прав на квартиру. Однак, будівництво не здійснювалось. Через що, 11.02.2022 року Позивач подав заяву про розірвання договору. 15.02.2022 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав, в якій прописали, що Відповідач має протягом 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди повернути Позивачу на розрахунковий рахунок № [NUMBER] у АТ БК «Приват Банк» 421671,95 грн 95 коп. Відповідно до п. 1.3. предметом Договору є майнові права на квартиру, які після готовності об`єкта будівництва до експлуатації реалізуються шляхом реєстрації покупцем права власності в установленому законом порядку. За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором продавець зобов`язаний передати покупцю документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру. Відповідно до п. 1.4 Майнові права на квартиру за цим Договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі майнових прав, що буде підтверджувати факт поставлення (передачі) продавцем покупцю таких майнових прав, який підписується сторонами під час укладання договору та є невід`ємною частиною договору. Виходячи з п. 2.4. Договору, орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації 31 грудня 2019 рік. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Пунктом 3.1 договору передбачено, ціна майнових прав на квартиру на момент підписання договору становить 398\~339,5 грн., в тому числі ПДВ 66\~386,92 грн., що еквівалентно 15 933 доларів 58 центів США. Відповідно до ст. ст.\~655,\~657 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. 15.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Петрівський квартал 2» було підписано додаткову угоду до Договору №75/ТШ14-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11.10.2018 р. Відповідно до п.1 Додаткової угоди, сторони дійшли згоди розірвати договір №75/ТШ14-Г купівлі-продажу майнових прав. Згідно п.2 Додаткової угоди сторони дійшли взаємної згоди про повернення грошових коштів Покупцю в розмірі 421\~671,95 грн. 95 коп. в т.ч.ПДВ на рахунок № [NUMBER] у АТ БК «Приват Банк», отримувач: [PERSON] , призначення платежу: «Повернення коштів згідно договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру №75/ТШ14-Г від 11.10.2018». Відповідно до п.3 Сторони дійшли взаємної згоди, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. Статтею 651 ЦК України\~передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що ст. 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Звертаючись із позовною заявою про стягнення з відповідача грошових коштів, передбачених Додатковими угодами про розірвання Договору купівлі-продажу деривативу позивач, позивач обґрунтувала позовні вимоги. З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з повернення грошових коштів кредитору. На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача ТОВ "Петрівський квартал 2" перед позивачем боргу, та оскільки розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, позов є обґрунтованим, обставини, на які посилається позивач, підтверджені належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, і права позивача підлягають захисту в обраний ним спосіб, а отже, позов потрібно задовольнити. Стаття 76 ЦПК України\~визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України\~визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. Відповідно та

Outcome: approved