Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Адвокат Сковронський В.І., діючий від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.09.1992 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 24. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось, шлюбні відносини припинені. Враховуючи, що позивач з відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна. На підставі викладеного просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 27.03.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сковронський В.І. в судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Сковронський В.І. надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести без його участі, шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 24 від 19.09.1992 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області 15.06.2016 року складено відповідний актовий запис № 6. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved