Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, вказавши в позові, що між ним та відповідачкою 01 вересня 2002 року у виконкомі Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб, актовий запис № 8.Від даного шлюбу [INFO] народилася [PERSON] та [INFO] народився [PERSON] . Вказує, що одразу після укладення шлюбу, їхнє з відповідачкою подружнє життя складалося добре, проте з часом у їхніх відносинах з`явилися часті суперечки та непорозуміння. В них різні погляди щодо виховання дітей, побуту та взагалі спільного життя, а тому вони з відповідачкою дійшли спільного висновку про те, що вони більше не взмозі будувати сімейні стосунки. Вказує, що вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, а також не цікавляться життям одне одного. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально та примирення між ними неможливе. Крім цього, вказує, що вони з позивачкою досягли домовленостей щодо розміру аліментів на утриманні дітей, що будуть стягненні з нього. А тому на підставі викладеного, просить суд хвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між сторонами 01.09.2002 року у виконкомі Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 8, а також стягнути з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просив розглядати у його відсутності. Вiдповiдачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та справу просила розглядати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 01.09.2002 року у виконкомі Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 8. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] народилася [PERSON] та [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. При цьому згідно поданих сторонами заяв позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм`я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Крім цього, позивач в своїх позовних вимогах просить суд стягнути з нього на користь відповідачки аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі частки заробітку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто за змістом вказаної норми Закону, особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні. З огляду на те, що позивач звернувся до суду за захистом права, яке йому не належить, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів з позивача слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial