Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільного господарства не ведуть. Крім того, позивач зазначає, що після отримання ним інвалідності третьої групи дружина заявила, що їй інвалід не потрібен і жити з ним вона не буде. Також позивач просив суд розглянути справу без його участі. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання ( [ADDRESS] ), однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідачка відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2013. Сторони спільних дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved