Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просила встановити факт, що [PERSON] , постійно проживала станом на час відкриття спадщини із спадкодавцем дідом [PERSON] , 1949 року народження, який помер [INFO] у місті Миколаєві однією сім`єю з 2017 року по день його смерті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона на час смерті діда та до теперішнього часу, проживає за адресою [ADDRESS] . Після смерті діда була у подавленому стані, витрачала багато часу та коштів на лікування діда, на той час не думала про спадщину. Вважала, що оскільки проживаю разом із дідом то майно належить останній. Після смерті діда продовжує вести господарство та обслуговувати квартиру вважаючи, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із дідом. Є юридично не обізнана з питань оформлення спадщини. На протязі усього часу з дня смерті мого діда постійно сплачувала комунальні платежі за майно спадкодавця, володіла, та користувалась ним. З метою прийняття спадщини після смерті свого діда вона звернулась до приватного нотаріусу Іскрицької Ганни Василіївни (м. Миколаїв) із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Однак постановою від 23.11.2021 року №172/02-31 нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв 'язку з тим, що я не можу довести того факту, що вона прийняла спадщину після смерті свого дідуся за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник до судового засідання не з`вилася , представником надано до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги, викладені у заяві підтримав та просив суд про їх задоволення. Заінтересовані особи до судового засідання не з`явилися, [PERSON] , батько заявника та син спадкодавця, надав до суду пояснення, в яких просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. [PERSON] .11.2021 року звернулася до Приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. з заявою про заведення спадкової справи та видачі мені свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке залишилося після смерті мого діда [PERSON] . Своєю постановою від 23.11.2021 року №172/02-31 нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв 'язку з тим, що спадкоємець не може довести того факту, що вона прийняла спадщину після смерті свого дідуся за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, дід заявниці [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Як стверджує заявниця, померлий постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка не була прийнята жодним із спадкоємців. Його дружина - [PERSON] померла [INFO] , його син - [PERSON] на момент смерті батька проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька у відведений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини; Спадщина складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала дружині померлого [PERSON] на підставі Договору купівлі- продажу квартири, посвідченого 26 квітня 2002 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Криницьким А.А. за реєстровим № 624, яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв її чоловік [PERSON] за фактом постійного проживання з померлою дружиною за однією адресою на момент її смерті, але не оформив своїх спадкових прав. Факт шлюбних відносин підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Палацом урочистих подій міста Миколаєва 25.09.1971 року; [PERSON] , яка звернулась за видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, зауважила що вона прийняла спадщину за фактом постійного проживання з померлим дідусем разом з ним за однією адресою на момент його смерті. Заявниця є дочкою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів про народження м. Миколаїв [INFO] , [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Палацом урочистих подій міста Миколаєва 18.10.1972 року, отже заявниця є рідною онукою спадкодавця. На момент смерті [PERSON] заявниця не була зареєстрована з ним за однією адресою, її місце проживання з 13.09.2013 року було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ч.З ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї; [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Померлий постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка не була прийнята жодним із спадкоємців. Його дружина - [PERSON] померла [INFO] , його син - [PERSON] на момент смерті батька проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька у відведений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини; Постановою приватного нотаріусу Іскрицької Ганни Василіївни (м. Миколаїв)від 23.11.2021 року №172/02-31 нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв 'язку з тим, що заявниця не може довести того факту, що вона прийняла спадщину після смерті свого дідуся за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до акту від 19.10.2022 року заявниця проживала за адресою [ADDRESS] , з липня 2017 року по теперішній час. Також представником заявниці надано пояснення сусідів [PERSON] та [PERSON] , відповідно до яких з липня 2017 року по теперішній час заявниця проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК Українимісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.\~Статтею 3 цього ж Закону\~визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Частиною 3 ст.1268ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Враховуючи все вищевикладене у своєму взаємозв`язку слід прийти до висновку про те, що особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 по цивільній справі №317/2329/15-ц, н/п № 61-2414св18 та у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 по цивільній справі №633/344/16-ц, н/п № 61-1550 св 17. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 23 цієї\~постанови Пленуму ВСУ\~, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно п. 1\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно заявнику для можливості реалізувати для можливості виникнення та подальшої реалізації спадкових прав. Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] момент відкриття спадщини. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved