Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , в якому просила виділити [PERSON] , в користування приміщення 5-1,5-2,5-3,5-4,5-5,5-6,5-7,5-8 в житловому будинку літер А, а також сарай літер Д ; ворота № 3 залишити в спільному корситуванні з відповідачем. Встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане домоволодіння, площею 302 кв.м., виділивши їй у корситування 3/5 частини ділянки. В обгрунтування позову посилалася на те, що є власником 3/5 часток вказаного домоволодіння, співвласником інших2/5 частин є відповідач . В цілому домоволодіння складається з житлового будинку літер А, літньої кухні літер І, сараю літер Д, споруди І(замощення), № 5(зливна яма), № 6 (зливна яма), огорожа № 3. В її корситуванні перебувають вказані приміщення в житловому будинку, які в цілом становлять квартиру [ADDRESS] , а решта приміщень :житлова кімната 6-2, площею 12,8 кв.м., кухня 6-3, площею 7,4 кв.м. перебувають у користуванні відповідача, а також літня кухня Також наявні нежитлові прибудови, які не є самочинно переобладнаними. Посилаючись на положення ст. 358 ЦК України, ст. 120 ЗК України просила про задоволення позову. В червні 2018 року подана уточнена позовна заява до [PERSON] як власника 2/5 частин спірного домоволодіння, в якій позивачка просила виділити [PERSON] в натурі приміщення 5-1,5-2,5-3,5-4,5-5,5-6,5-7,5-8 в житловому будинку літер А, а також сарай літер Д ; ворота № 3 залишити в спільному користуванні з відповідачем. Встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане домоволодіння, площею 302 кв.м., виділивши їй у користування 3/5 частини ділянки. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2016 року визначено головуючого по справі суддю Батченко О.В. \~Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2017 року визначено головуючого по справі суддю Чулуп О.С. Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Центрального районного суду м. Миколаєва [PERSON] . \~Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. \~30.12.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. \~Ухвалою від 05.01.2021 року справу прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання . Ухвалою суду від 08.09.2021 призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: \~ \~ \~ \~1. Чи можливий і в яких варіантах виділ в натурі 3/5 частини житлового будинку, що належить [PERSON] , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ?\~ \~ \~ \~2. Які можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до ідеальної частки кожного із співвласників домоволодіння? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 15.09.2022 року поновлено провадження у справі після надходження висновку експерта. Протокольною ухвалою суду від 05 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив про задволення позову згідно висновку експертизи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. В минулих судових засіданнях на стадії підготовчого провадження зазначав, що визнає позов. \~ \~\~ \~ Згідно рішення виконкому Миколаївської міськради депутатів трудящих № 245/43 від 25.02.1961 року «Про розділ земельних ділянко на два окремих домоволодіння», ділянці [ADDRESS] , площею 302 кв.м., що належав правопопередникам стоірн по справі, присвоєно окрему адресу [ADDRESS] . Згідно Акту від 27.08.2012 року встановлення меж земельної ділянки на місцевості та прийому-передачі межових знаків на зберігання встановлено межі правопопередником відповідача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , площею 0,0289 га. Акт погоджено з суміжними землекористувачами за адресами [ADDRESS] та по [ADDRESS] , з співвласником домоволодіння по [ADDRESS] Акт погодження не містить. На підставі Договору купівлі-продажу від 12.02.1986 року [PERSON] , є власником 3/5 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних та господарських споруд та будов за адресою [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці, площею 302 кв.м., та в цілому складається з жилого кам`яного будинку літер А, жилою площею 31,1 кв.м., сарай, вбиральня, ворота. За умовами вказаного договору, в реальне корситування покупця (позивачка у справі) переходть дві жилі кімнати 5-2,5-3, коридор 5-1, кухня 5-4, сарай В, сарай З, частини вбиральні літер Е та воріт №І. Згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.07.2013 року [PERSON] є власником 2/5 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних та господарських споруд та будов за адресою [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці, площею 302 кв.м., та в цілому складається з жилого кам`яного будинку літер А, жилою площею 31,1 кв.м., сарай дерев`яний літера З, літня кухня літера В, сарай кам`яний літера Г, вбиральня, навіс, споруди, огорожа. Право власності сторін на праві спільної часткової власності на вказане домоволодіння зареєстроване у встановленому законом порядку, реальний поділ в натурі не проводився. Згідно довідки КП ММБТІ від 21.12.2015 року за вказаною адресою об`єкти самочинного будівництва відсутні. Опис об`єкта: житловий будинко літер А, літня кухня літер Г, сарай літер Д, споруди № 5, №6, І, огорожа № 3. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, ратифікованих\~Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу положень ст.ст.\~21,\~24,\~41 Конституції України, ст.ст.319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК Українивласність\~двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень\~статті 356 ЦК України\~вбачається, що позивачі та відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності. Відповідно дост. 358\~ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1ст. 364\~ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2ст. 183 цього\~Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Уразі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позивачі бажають скористатися своїм правом та виділити у натурі своє майно і визначити порядок користування земельною ділянкою. Згідно п. 6\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно Висновку експерта № 115-175 від 04.03.2022 року за результататми проведення судового будівельно-технічного дослідження по цивільній справі, фактично домоволодіння за адресою [ADDRESS] з існуючим житловим будинком літер А вже поділено на окремі квартири за [ADDRESS] ( власник [PERSON] ) та квартира [ADDRESS] (власник [PERSON] ) з незалежними виходами, кожна квартира олбладнана окремим інженерними комунікаціями та не потребує перепланування. Провести поділ домоволодіння, а саме виділити в натурі 3/5 часток житлового будинку та відповідних господарських споруд для [PERSON] на самостійну ізольовану квартиру у складі житлових та допоміжних приміщень технічно є можливим, з врахуванням регламентованих вимог ДБН В.2.2-15-2019, при цьому будь-які роботи по переплануванню та переобладнанню не потрібні. Компенсація при можливому відхиленні від ідеальних часток не розраховується. Виходячи з особливостей розташування житлових будинків, дврових будом та споруд на земельній ділянці пропонується один варіант виділу 3/5 часток домоволодіння ( частин житлового будинку літер А) з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а саме відповідно до фактичного користування. Так, [PERSON] , з часткою 3/5 виідляється квартира [ADDRESS] , частина житлвоого будинку літер А,а,а1,а2 у складі приміщень 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-5, 5-6, 5-7, 5-8, загальною площею 52,80 кв.м., а також господарські будівлі та споруди сарай літер Д, вигрібна яма № 5 та 3/5 часток огорожі. Також запрпопоновано один варіант визначення порядку корситування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , відповідно до ідеальних часток співвласників графічно розроблений в Додатку № 3 до висновку експертизи. При цьому в`їзд літер № 3 на земельну ділянку залишається в корситуванні співвласників [PERSON] , та [PERSON] з відділенням за точками по лінії земельної ділянки. Загальна площа земельної ділянки загального корситування для обох співвласників (проїзд, доріжки) становить 22,98 кв.м. з єдиним входом з [ADDRESS] . [PERSON] виділяється частина земельної ділянки, загальною площею 173,4 кв.м., площа земельною ділянки під забудовами становить 90,27 кв.м., площа вільна від забудов 83,13 кв.м. Огорожі залищити у корситуванні співвласників відповідно до втсановленого виділу земельної ділянки. Запропонований варіант виділу земельної ділянки можливий за умови обов`язкового доступу сторін на ділянки, що залишаються в їх особистому користуванні для обслуговування зовнішніх стін будівель, що їм належать. Враховуючи інтереси та побажання обох сторін, оскільки саме цей варіант, як зазначено в висновку експертизи було розроблено за фактичним порядком користування, що склався та максимально наближений до ідеальних часток співвласників - суд вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1 за графічним розробленим поділом згідно додатку № 3 Висновку експерта № 1150175 від 04.03.2022 року. Згідно з положеннями статей\~91,\~96 ЗК України\~власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. За змістом\~ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок, завдасться найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове, забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок, використовувати їх за цільовим призначенням ( неприпустимий вплив ). Отже, оскільки виділені в користування сторонам земельні ділянки мають межі також і по зовнішнім стінам відповідних будівель та споруд, які виділені у власність іншому співвласнику - слід зобов`язати [PERSON] та [PERSON] надавати іншому співвласнику відповідно доступ на земельну ділянку , що виділена в їх особисте користування, для обслуговування зовнішніх стін будівель, що їм належать\~за попередньою домовленістю сторін в узгоджений час та період. Відповідно до ч.1 ст.\~317, ч.1 ст.\~319 ЦК України\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.ч. 3-5\~ст. 319 ЦК України\~усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Частиною 1\~статті 377 ЦК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (користувача). Відповідно до ч. ч.1, 2, 4\~ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 цього Кодексу\~слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак права власності. Згідно з ч.ч.1,3,4\~ст.88 ЗК України\~- володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні\~статті 88 ЗК України\~при вирішенні спорів між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Статтею 107 ЗК України\~передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Враховуючи вищевикладене та аналіз наведених доказів, суд дійшов висновку, що наявні усі умови, передбачені ст.ст.358,\~364,\~367,\~377 ЦК України, а відтак, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та в межах належним чином підтверджених судових витрат. Оскільки позивачка не надала суду доказів на підтвердження судових витрат, то такі витрати за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Outcome: approved