Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

У липні 2021 р. [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати додаткову угоду до кредитного договору №КВ-00128/07-18/2105 від 26.07.2018 р. недійсною, визнати договір іпотеки 3674 від 26.07.2018 р. недійсним, визнати договір купівлі-продажу квартири від 06.06.2019 р. за реєстровим номером №1012 недійсним, визнати договір купівлі-продажу від 01.07.2019 р. недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що умови договору іпотеки та подальшому договору про внесення змін до договору іпотеки, на момент укладення договору їй були незрозумілі, права не роз`ясненні, договір підписаний без присутності нотаріуса, та без вручення їй копії договору. 05.07.2021 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Войтенко Ю.В. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02.05.2022 р. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Миколаєць І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.05.2022 р. справу прийнято до свого провадження. 07.07.2022 р. від представника відповідача Кредитної спілки «Зараз» надійшов відзив у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позов є завідомо безпідставний та необґрунтований. Зазначає, що в позовній заяві не наведено жодної підстави та не надано на підтвердження підстав визнання додаткової угоди до кредитного договору №КВ-00128/07-18/2105 від 26.07.2018 р. недійсною, на підтвердження не надано жодного доказу для визнання цього правочину недійсним. Відповідач надавав кредит виключно під заставу нерухомого майна, що зазначено у кредитному договорі. Договір іпотеки укладено безпосередньо із позивачем, який засвідчено нотаріусом. Щодо визнання договорів купівлі-продажу недійсним, зазначив, що позивачем не надано як правових обгрунтувань, так і доказів на підтвердження таких обставин. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2022 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує за обставинами, викладеними в позовній заяві, просить суд про їх задовільнити. Заперечує проти факту отримання нею кредиту у розмірі 200000,00 грн., вказує що їй не було роз`яснено умови договору, а договір про внесення змін до договору іпотеки посвідчувався без присутності нотаріуса. Представник відповідача Кредитної спілки «Зараз» у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзиву не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзиву не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Гамаль Ірина Миколаївна просить розгляд справи проводити за її відсутності. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Косенко Микола Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що своєю заявою від 26.07.2018 р. [PERSON] , діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій просила прийняти її в члени кредитної спілки «Зараз». Зазначила, що з умовами надання фінансових послуг ознайомлена, повністю погоджується і зобов`язується їх виконувати. У подальшому протоколом засідання правління кредитної спілки «Зараз» №65 від 26.07.2018 р. [PERSON] на підставі її письмового звернення включено до складу членів кредитної спілки «Зараз». У зв`язку з чим нею сплачено вступний та пайовий внесок, шо підтверджується квитанціями прибуткового касового ордеру №132, №133. Разом з цим, 26.07.2018 р. [PERSON] подано заяву на отримання фінансового кредиту в розмірі 80000,00 грн. на створення, розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності, в тому числі для ведення селянського (фермерського), особистого селянського господарств, без мети використання кредитних коштів на придбання, замовлення товарів та/або продукції для особистих потреб терміном на 24 місяці. Протоколом засідання правління кредитної спілки «Зараз» №91 від 26.07.2018 р. дозволено надання кредиту члену спілки [PERSON] у розмірі 80000,00 грн. Розпискою від 26.07.2018 р. [PERSON] своїми підписами запевнила, що нею обрано підвид кредитування з істотними для неї та кредитора умовами. 26.07.2018 р. між кредитною спілкою «Зараз» та [PERSON] укладено кредитний договір №КВ-00128/07-18/2105 за умовами якого кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 80000,00 грн. Згідно п. 1.3. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику всю суму кредиту або здійснити перший транш за кредитом не пізніше п`яти банківських днів від дати підписання договору, але не раніше дня оформлення правочину, необхідного для забезпечення виконання зобов`язання за цим договором. Згідно п. 2.1.1. кредитодавець має право вимагати від позичальника укладення договору щодо забезпечення виконання зобов`язання позичальником перед кредитодавцем. Розділом 4 кредитного договору визначено, що зобов`язання позичальника забезпечується належним йому на праві власності майном та коштами на які згідно законодавства України може бути звернено стягнення. Зокрема, п.4.5 визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Цього ж дня 26.07.2018 р. між кредитною спілкою «Зараз» та [PERSON] укладено договір іпотеки, який засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за кредитним договором №КВ-00128/07-18/2105 нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей договір складено в трьох примірниках українською мовою, один з яких зберігається в справах приватного нотаріуса Гамаль І.М., а інші, що мають однакову юридичну силу, видаються сторонам. Сторони однаково розуміють значення, умови, а також правові наслідки цього правочину, про що свідчать їх особисті підписи, зокрема і підпис [PERSON] . Вказаний договір підписано у присутності нотаріуса, про що свідчить її підпис на договорі іпотеки. Протоколом засідання кредитного комітету кредитної спілки «Зараз» №82 від 19.12.2018 р. розглянуто питання зміни суми кредитного договору, за результатами якого [PERSON] дозволено змінити кредит щодо суми, а саме у розмірі 200000,00 грн. 19.12.2018 р. між кредитною спілкою «Зараз» та [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору №КВ-00128/07-18/2105 від 26.07.2018 р. за умовами якого внесено зміни у п. 1.1. вищезазначеного кредитного договору який викладено у наступній редакції: «Кредитодавець надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 200000,00 грн. в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту та зобов`язується повертати їх на умовах, що передбачені цим договором». Інші умови договору №КВ-00128/07-18/2105 залишено без змін і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання, про що свідчить підпис сторін, зокрема і позивача. 19.12.2018 р. між сторонами укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 26.07.2018 р. №3674, у якому внесено зміни до п.1.1 договору, а саме щодо кредитної лінії з лімітом у 200000,00 грн. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . Також внесено зміни до п.1.2. договору яким визначено, що заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 400000,00 грн. Інші умови договору іпотеки продовжують діяти у попередній редакції. Цей договір про внесення змін укладено у трьох оригінальних примірниках, один з яких зберігається в справах приватного нотаріуса Гамаль І.М., а інших видаються сторонам. Вказаний договір підписано в присутності нотаріуса представником кредитної спілки «Зараз» та [PERSON] . Згідно видаткових касових ордерів та розписок про отримання кредиту від 19.12.2018 р., 20.12.2018 р., 21.12.2018 р., підписаних [PERSON] нею отримувались кредитні кошти кількома траншами у розмірі 41854,00 грн., 48000,00 грн., 31958,24 грн. Повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 24.04.2019 р. [PERSON] роз`яснено, що нею не виконуються зобов`язання за кредитним договором, наявна заборгованість у розмірі 436109,28 грн. Якщо у термін 30 днів з дня отримання цього листа не буде усунено порушення умов кредитного договору іпотекодержатель матиме право зареєструвати право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , на своє ім`я. Вказаний лист направлено нотаріусом за місцем проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] та був особисто одержаний [PERSON] 03.05.2019 р. Проте, із запереченнями з приводу цього не зверталась. Згідно заяви від 10.06.2019 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., підписаної особисто [PERSON] , остання, перебуваючи у здоровому глузді та ясній памяті, діючи добровільно, без будь-якого як фізичного так і морального тиску з боку інших осіб цією заявою підтвердила, що не має та не бути мати в майбутньому жодних матеріальних та моральних претензій до кредитної спілки «Зараз» з приводу реєстрації за кредитною спілкою "Зараз" права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору іпотеки. Права власності на вищевказане майно відбулося на законних підставах, як спосіб звернення стягнення майна за договором іпотеки. Також [PERSON] вказала, що не заперечує проти подальшого продажу вищевказаного нерухомого майна та претензій будь-якого характеру до нового володільця квартири не має та не матиме. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов`язання не буде виконане у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Аналіз викладеного вище дає суду підстави для висновку про те, що законом визначені три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудових (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Своєю чергою, позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Обрання певного способу правового захисту, в тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи вищевикладене, між сторонами припинено зобов`язання, оскільки відбулося його виконання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки і переходом права власності до іпотекодержателя, що проведене належним чином відповідно до умов договору, погодженого сторонами, у спосіб встановлений законом та має наслідком припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Положення зазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення (Постанова ВС від 06.03.2023 р. №686/21317/20). Виходячи із доказів наданих суду, сторонами у договорі іпотеки та внесення змін до нього визначено вищезгадані три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторонами було обрано третій спосіб врегулювання спору шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п.4.5.3 договору іпотеки). Так, [PERSON] було направлено повідомлення нотаріуса про те, що якщо нею не буде усунено порушення умов кредитного договору іпотекодержатель матиме право зареєструвати право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , на своє ім`я. У зв`язку із чим позивач своєю, нотаріально посвідченою заявою, погодилась із переходом права власності на предмет іпотеки відповідачу, а також не заперечувала проти подальшого продажу нерухомого майна третім особам. Відтак, вимоги позивача про визнання додаткової угоди до кредитного договору та визнання договору іпотеки недійсними з огляду на не видачу їй екземплярів договорів, що їх укладення було їй не зрозуміле, права не роз`ясненні, підписання договору без присутності нотаріуса, а також під впливом психологічного примусу, внесення змін до договору іпотеки без її участі - спростовуються матеріалами справи. Інші позовні вимоги щодо визнання договорів купівлі-продажу недійсними у даній справі фактично є похідними від позовної вимоги, у задоволенні якої відмовлено, відтак у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. Судом не встановлено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, позивачем не надано суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували фактичні обставини справи, а тому у суду немає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed