Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У провадженні суду перебуває вищевказана справа. 27 квітня 2023 року судом винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а саместягнуто з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу «КРИСТАЛ-6» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 21 278 (двадцять одна тисяча двісті сімдесят вісім) гривень 40 копійок, інфляційні втрати в розмірі 5 424 (п`ять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 84 копійки, 3% річних в розмірі 985 (дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 96 копійок. 02 травня 2023 року позивач ЖБК «КРИСТАЛ-6» через свого представника подав до суду заяву про відшкодуваннявитрат на професійну правничу допомогу шляхом винесення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 180,00 грн. У обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що представник позивача надав своєму довірителю послуги з підготовки до розгляду та безпосереднього розгляду справи у суді на підставі Договору про надання правової допомоги № Р/21122021/ХВ-91 від 21.12.2021 на загальну суму 40 180,00 грн. У судове засідання сторони не з`явилися, оскільки до суду не викликалися відповідно до норм ч. 4 ст. 270 ЦПК України, якою встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження обґрунтування та своїх вимог представником позивача надано наступні докази: Договір про надання правової допомоги № Р/21122021/ХВ-91 від 21.12.2021; акти приймання-передачі наданих послуг № 586 від 30.12.2021, № 155 від 30.06.2022, № 196 від 30.09.2022, № 141 від 28.03.2023, № 185 від 27.04.2023, підписаними між позивачем і ТОВ «КИЇВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВА» (код ЄДРПОУ 38964816); платіжні доручення щодо сплати правових послуг ТОВ «КИЇВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВА» (код ЄДРПОУ 38964816) № 718 від 22.12.2021 на суму 4 320,00 грн, № 806 від 16.06.2022 на суму 2 160,00 грн, № 817 від 12.07.2022 на суму 2 160,00 грн, № 943 від 09.03.2023 на суму 2 520,00 грн, № 1243060987 від 13.04.2023; розрахунок витрат на правову допомогу від 01.05.2023. Відповідно до вказаного вище розрахунку витрат на правову допомогу від 01.05.2023 вбачається надання позивачу наступних правових послуг: 1) складання розрахунку заборгованості з інфляцією та 3% річних по справі щодо стягнення боргу з [PERSON] - вартість якої становить 720,00 грн; 2) складання позовної заяви по справі щодо стягнення боргу з [PERSON] - вартість якої становить 2 160,00 грн; 3) формування матеріалів позовної заяви по справі щодо стягнення боргу з [PERSON] та подача її до суду - вартість якої становить 1 440,00 грн.; 4) участь у судовому засіданні 08.07.2022 по справі стягнення боргу із [PERSON] (справа № 756/2119/22) - вартість якої становить 2 160,00 грн; 5) участь у судовому засіданні 12.09.2022 по справі стягнення боргу із [PERSON] (справа № 756/2119/22) - вартість якої становить 2 160,00 грн; 6) участь у судовому засіданні 28.03.2023 по справі стягнення боргу із [PERSON] - вартість якої становить 2 520,00 грн; 7) участь у судовому засіданні 27.04.2023 по справі стягнення боргу із [PERSON] - вартість якої становить 2 520,00 грн; 8) витрати на ознайомлення із матеріалами справи у розмірі 8 500,00 грн, підготовка письмового заперечення на них в розмірі 10 000,00 грн та на підготовка відповіді на відзив у розмірі 8 000,00 грн. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у представника позивача повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. До того ж з матеріалів справи вбачається, що представник позивача брав участь лише в двох судових засіданнях. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 40 180,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, також беручи до уваги часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6 801,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial