Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2023 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 13 червня 2009 року в Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №88. В шлюбі є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою спільне життя у них не склалося. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. З відповідачкою вони дійшли спільної згоди та вона не проти, щоб доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком, так як вона має намір виїхати з молодшим сином до Чеської Республіки. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком, сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позовній заяві про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає. Вказала, що вони спільно вирішили, що дочка залишиться проживати з батьком, мотивує свій намір щодо позову тим, що має намір тимчасово виїхати за межі кордону України. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 червня 2009 року, який зареєстрували в Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №88, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є діти: дочка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження якими батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Дочка [PERSON] проживає разом з батьком, сторони досягли згоди щодо місця проживання дитини з батьком. З урахуванням того, що син [PERSON] проживає разом з матір`ю, сторони досягли згоди щодо місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved