Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] , зацікавлена особа [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 01.06.2001 року, місце проживання: [ADDRESS] є єдиною особою, який здійснює постійний сторонній догляд на непрофесійній основі за своєю тіткою [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 23.01.2002 року, місце проживання (реєстрації): [ADDRESS] , яка за станом здоровя, згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №84 від 17.11.2022 року, потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Короткий зміст та обгрунтування заяви Заявник [PERSON] останні 10 років проживає разом зі своєю тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Тітка є одиникою людиною похилого віку, яка потребує догляду через вади здоровя. На теперішній час фізичний стан тітки погіршився, через, що вона потребує додаткової уваги та витрат на лікування. Оскільки у тітки відсутні інші родичі, заявник є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд і піклуватися про тітку. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №84 від 17.11.2022 року про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] потребує здійснення постійного догляду. Згідно висновку ЛКК №83 від 17.11.202 року заявник [PERSON] за станом здоровя може виконувати догляд за своєю тіткою [PERSON] .. Факт здійснення догляду за [PERSON] , яка потребує постійного стороннього догляду, має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для виникнення прав та обовязків у заявника щодо отримання соціальних пільг та виплат і виникнення прав та обозяків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Заявник [PERSON] останні 10 років проживає разом зі своєю тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Тітка є одиникою людиною похилого віку, яка потребує догляду через вади здоровя. На теперішній час фізичний стан тітки погіршився, через, що вона потребує додаткової уваги та витрат на лікування. Оскільки у тітки відсутні інші родичі, заявник є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд і піклуватися про тітку. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №84 від 17.11.2022 року про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] потребує здійснення постійного догляду. Згідно висновку ЛКК №83 від 17.11.202 року заявник [PERSON] за станом здоровя може виконувати догляд за своєю тіткою [PERSON] .. Факт здійснення догляду за [PERSON] , яка потребує постійного стороннього догляду, має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для виникнення прав та обовязків у заявника щодо отримання соціальних пільг та виплат і виникнення прав та обозяків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Отже, матеріалами справи достовірно встановлено факт здійснення на теперішній час заявником [PERSON] , як єдиною особою, який здійснює постійний сторонній догляд на непрофесійній основі за своєю тіткою [PERSON] , [INFO] , яка за станом здоровя, згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №84 від 17.11.2022 року, потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі, за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно дост.1 Закону України «Про соціальні послуги`чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цьогоЗакону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Статтею 10 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", громадяни похилого віку визначаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більше як півроку, на даний час в Україні для жінок це вік 60 років. Таким чином, законодавець визначив у абз.10 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований соціальний захист вразливих осіб похилого віку, які знаходяться у складних життєвих обставинах через вплив несприятливих чинників у вигляді похилого віку, порушення функцій організму, невиліковних хвороб, відсутності можливості самостійно пересуватися та самообслуговуватись, та необхідності постійного догляду вдома на непрофесійній основі за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч.2 ст.3 СК України). Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою похилого віку, яка цього потребує.

Outcome: approved