Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

23 лютого 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 22 червня 2018 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також вони мають різні погляди на сімейні цінності. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо останні шість місяців. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2018 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 600, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 06 лютого 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народилася спільна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 12 грудня 2018 року, актовий запис № 190 (а.с. 5). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також вони мають різні погляди на сімейні цінності, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1\~073,60 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved