Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2012 по 31.12.2021 у розмірі 51 635,79 грн., 3% річних у сумі 1178,18 грн., 2872,93 грн. - інфляційних витрат, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2481,00 грн., вказуючи, що за вказаною адресою виникла заборгованість, однак, в порушення приписів чинного законодавства, відповідач свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання належним чином не здійснюють. Тому представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 22.02.2022 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому зазначив, що він фактично не мешкав за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується актами № б/н від 01.04.2015 та № б/н від 22.04.2020. Також не є співвласником чи користувачем. Майно за вищезазначеною адресою ним не використовується по теперішній час - вже деякий час мешкає зі своєю сім`єю у місті Києві. Квартира [ADDRESS] , належить брату - [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також, суддею Київського районного суду м. Полтави розглядається справа № 642/1424/22 за позовом ХТМ до [PERSON] про стягнення заборгованості з теплопостачання та гарячу воду за адресою : [ADDRESS] . Виходячи з вищенаведеного вважає, що він є неналежним відповідачем та просить суд відмовити в повному обсязі. 28.02.2023 від представника КП «ХТМ» надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування він посилається на довідку КП «ХТМ » про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.02.2023 у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані особи - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. З огляду на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», статтею 9 згаданого Закону передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки Відповідач, покладені як на споживача обов`язки належним чином не виконує, за отримані послуги не сплачує, вважаємо, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості повністю обґрунтовані. Доданий до Відзиву витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.01.2008 № 17564398 на момент розгляду справи не є актуальним і не звільняє Відповідача від сплати спожитих послуг. З приводу того, що Відповідач заявляє, що він є неналежним відповідачем тому що суддею Київського районного суду міста Полтава Яковенко Н.Л. розглядається справа № 642/1424/22 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості з теплопостачання та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] за період з 01.12.2012 року по 31.12.2021 року, який є єдиним споживачем наданих послуг, повідомляємо, що у зареєстрованих у квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] різні особисті рахунки - [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Таким чином, ствердження позивача, що він ніякого відношення до згаданої квартири є неправдивими і не відповідають дійсності. Одночасно повідомляємо, що 24.02.2023 року Київським районним судом м. Полтава було винесено рішення по справі 642/1424/22, згідно з яким позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання були задоволені частково. Таким чином, Київським районним судом міста Полтава було винесено рішення по одному споживачу послуг - [PERSON] , що має особистий рахунок [NUMBER] . Стосовно нарахування заборгованості щодо Відповідача за позовом, який має особистий рахунок [NUMBER] , підкреслюємо, що нарахування заборгованості відбулося до оголошення воєнного стану. Це підтверджується ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.02.2022 року, якою було відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до Відповідача, з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явся, був належними чином повідомлений про слухання справи. За таких обставин, суд ухвалив вважати можливим розглядати справу у відсутність осіб, що не з`явились. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Приписами п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 №1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.02.2023 у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані особи - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17564398, власником майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу №205/28.01.2008. 24.02.2023 Київським районним судом м. Полтава було винесено рішення по справі 642/1424/22, згідно з яким позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] були задоволені частково. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки. Представник позивача нарахував відповідачу [PERSON] борг за надані послуги з теплопостачання та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2012 по 31.12.2021 у розмірі 51 635,79 грн., 3% річних у сумі 1178,18 грн., 2872,93 грн. - інфляційних витрат, який там зареєстрований, але фактично не проживає, що підтверджується актами № б/н від 01.04.2015 та № б/н від 22.04.2020. Згідно матеріалів справи, [PERSON] нараховано борг за надані послуги з теплопостачання та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] , за той самий період, тобто з 01.12.2012 по 31.12.2021 у розмірі 27 652,00 грн., 3% річних у сумі 627,38 грн., 1529,82 грн. інфляційних витрат, який є зареєстрований, там проживає і є власником квартири. Представник позивача вказує, що [PERSON] та [PERSON] мають різні особові рахунки - [NUMBER] та [NUMBER] , однак підтвердження відповідно до чого відбувся розподіл не надає. Відповідно до частини 1 статті 316, частини 1,2 статті 317 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Пленум Верховного Суду України у пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Стаття 360 Цивільного кодексу України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 179 Житлового кодексу України передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово- комунальних послуг належать централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктами 10, 13 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», визначено, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Так, згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги», постачання житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі укладеного з власником квартири договору про обслуговування прибудинкової території та оплату комунальних послуг. Даний документ тісно пов`язаний з порядком користування житлом (у якості основних параметрів виступає кількість зареєстрованих і площа квартири). Вищезазначена угода укладається з одним із мешканців квартири, який повинен проводити щомісячну оплату послуг ЖКГ. Інші члени сім`ї мають рівні права на користування житлом. У випадку, якщо мешканці дійшли згоди щодо необхідності розподілу особових рахунків, вони можуть подати заяви до обслуговуючої організації та отримати кожен окремо особовий рахунок на сплату комунальних платежів. Суттєвою для цього є наявність згоди всіх проживаючих у квартирі осіб та власників між собою. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] є єдиним власником, який згідно ст. 322 ЦК України зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суду не надано інших документів, які б могли спростувати вказаний факт. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх недоведеністю. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed