Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що сторони спору 23.04.2013 уклали шлюб, який було розірвано на підставі рішення Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2021. Від шлюбу сторони спору мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживають разом з позивачем. З відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частині від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на підставі\~судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2021. Також з відповідача на користь позивача стягуються аліменти розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на підставі\~судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.11.2021. Такий розмір стягуваних аліментів на час подачі позову є замалим для неповнолітніх дітей, так як вони мають незадовільний стан здоров`я, потребують постійного нагляду матері та перебувають під наглядом лікарів. Також суттєво змінилася економічна ситуація в державі, зросли ціна на товар та послуги у порівнянні з 2021 роком. Відповідач фізично здоровий, неофіційно працює майстром по ремонту автомобілів у власному СТО та не має інших утриманців. Тому має змогу надати більше матеріальне забезпечення для неповнолітніх дітей, ніж те, що стягується з нього на підставі судових наказів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, до досягнення ними повноліття. Крім того, позивач зазначає, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної неповнолітньої дитини по 5000,00 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2022 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2023 скасовано вказане вище заочне рішення суду. 09.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позовні вимоги не свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів на утримання дітей та не підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи. Крім того, з відповідача, на підставі судових наказів від 27.05.2021 та 02.11.2021 стягуються аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу) за кожним судовим наказом. Тобто, як стверджує відповідач, в супереч закону, з нього стягуються аліменти в розмірі частини його доходу, з чим він погоджувався. Сума стягнення аліментів на кожну дитину, на момент звернення із цим позовом до суду, становить по 2926 грн., що загалом виходить 5852 грн. та зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, сума аліментів, що стягується з відповідача не свідчить про те, що таких аліментів на утримання дітей не вистачає. Також зазначила, що власного СТО відповідач немає та там не працює. За таких обставин, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 06.03.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що погіршення матеріального становища позивача, що спричинило звернення до суду із цим позовом, підтверджується довідками про заробітну плату. В період з січня 2022 року по червень 2022 середня заробітна плата склала 6735 грн. 07 коп. за 6 місяців. В період з серпня 2022 року по січень 2023 року середня заробітна плата склала 5111 грн. 92 коп. Крім того, відповідач, посилаючись на розмірі стягуваних з нього аліментів у розмірі 5852,00 грн. не надав до суду розрахунок, який би підтверджував викладені у відзив на позовну заяву обставини та як стверджує позивач, в період з січня 2022 року по липень 2022 року сума аліментів яка підлягала стягненню з відповідача на утримання [PERSON] складала 1309,00 грн., з липня 1372,00 грн. та на утримання [PERSON] складала 1050,00 грн., з липня 1100,50 грн. Загальна сума заборгованості зі сплати аліментів, станом на 31.12.2022, становить 23\~064, 17 грн. На підтвердження вказаного вище, надала до суду відповідні докази, разом з доказами про звернення до медичної установи щодо скарг дітей на здоров`я. Зважаючи на усе викладене вище, просила позов задовольнити. 29.03.2023 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке мотивоване тим, що з наданих у відповіді на відзив додатків слідує, що матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки покращився. Крім того, на підтвердження зазначеної суми стягнення аліментів на утримання дітей у відзиві на позовну заяву, до суду надано розрахунок зі сплати аліментів, де сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 2923,50 грн. на кожну дитину. Посилаючись на витрати на лікування дітей, позивачем не надано жодного допустимого доказу таких витрат. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник позивача зазначив, зокрема, що підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Разом з тим, сума нарахувань щомісячно на одну дитину становила 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що фактично становило близько 1100 грн. на кожну дитину, оскільки державний виконавець здійснював розрахунок аліментів виходячи з того, що дохід відповідача складався із соціальних виплат. Вказана сума аліментів не достатня для утримання дітей, тим більше, відповідач аліменти не сплачував та у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, частину якої, відповідач погасив вже під час судового розгляду. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, мотивуючи це тим, що сума нарахованих аліментів на кожну дитини становила частини від середньої заробітної плати по району, що фактично складає 2923 грн. 50 коп. на кожну дитину, підтвердження чого є у матеріалах справи. Крім того, позивач користуючись прогалинами законодавства звернулась до суду про стягнення аліментів на утримання дітей по частині від усіх видів заробітку відповідача на кожну дитину, що фактично становить , тоді як на двох дітей стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку платника аліментів. Відповідач не бажає ухилятись від свого обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей, проте позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на кожну дитину вважає необґрунтованими. Окрім цього, до суду не надано жодного допустимого доказу на підтвердження того, що саме ця сума коштів є необхідною для утримання дітей. Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши докази\~в їх\~сукупності суд,\~прийшов до\~висновку,\~що позов\~підлягаєчастковому задоволенню з таких підстав. Сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2014, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2021 було розірвано (а.с.19,20). У шлюбі у них народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14,15). На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 27.05.2021 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі постанови про відкриття виконавчого ВП № 66803701 від 14.09.2021, винесеної державним виконавцем Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький), здійснюється примусове виконання судового наказу від 27.05.2021 (а.с. 52-60). Згідно розрахунку сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП № 66803701 за боржником [PERSON] за період січня 2022 липня 2022, утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2451,68 грн. (а.с. 67-68, 7378, 82-83). На підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.11.2021 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі постанови про відкриття виконавчого ВП № 67464718 від 12.11.2021, винесеної державним виконавцем Могилів-Подільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький), здійснюється примусове виконання судового наказу від 02.11.2021 (а.с. 22-28, 30-35, 38-50). Згідно розрахунку сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП № 67464718 за боржником [PERSON] за період січня 2022 липня 2022, утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 845,29 грн. (а.с.38-44,47-48). Також позивачем долучено копії банківських квитанцій та банківських виписок про перерахування відповідачем на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 42, 45, 46, 62-65, 80-81). Крім того, згідно відповіді від 19.07.2022 на запит № 141916587 від 19.07.2022 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки, боржник як фізична особа підприємець знятий з обліку у контролюючих органах, відомості про рахунки відсутні. Згідно відповіді від 19.07.2022 на запит № 141916612 від 19.07.2022 до Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону відсутня інформація про перетин боржником державного кордону. Згідно відповіді від 19.07.2022 на запит № 141916582 від 19.07.2022 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника інформація про джерела доходів в ДРФО відсутня. Згідно відповіді від 19.07.2022 на запит № 141916614 від 19.07.2022 до Міністерства внутрішніх справ України про зареєстровані за боржником транспорті засоби зареєстровано ТЗ OpelVectra, 1999 року, номерний знак [NUMBER] (а.с.29-30,50,60-61). Разом з тим, суд зважає на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо дати набуття права власності на зазначене вище авто, а відтак суд не може вважати, що наявність цього транспортного засобу свідчить про зміну матеріального стану відповідача в кращу сторону ніж на час видачі зазначених вище судових наказів. Також, позивачем додано до позовної заяви відомості з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, відповідно до яких за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,92 га, кадастровий № 0522684000:01:000:0674, зареєстроване у Державному реєстрі прав 17.09.2014 за № 7113574, яка передана в оренду строком на 15 років фермерському господарству «Велес Віта» на підставі договору оренди від 21 від 10.07.2015, зареєстрованому в Державному реєстрі прав 16.03.2016 за № 13762328 та в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень 18.03.2016 за № 28817721 (а.с.92-94). Тобто, земельна ділянка відповідачем набута ще до моменту винесення судових наказів. Згідно виписок з історії розвитку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від 19.07.2022 виданих КНУ «Могилів-Подільський ЦПМСД» діти мають вроджені вади фізичного розвитку, перебувають під наглядом лікарів, мають медичні рекомендації та перебувають на диспансерному обліку (а.с. 89,90). Разом з тим, такі обставини існували на час ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів на утримання дітей. Крім того, суду також надано копії медичних карток дітей сторін спору в яких є відмітки про хвороби дітей, однак, як пояснила позивач, докази понесених витрат у неї відсутні так, як вона їх не зберігала. Також, у матеріалах справи відсутні докази, що захворювання дітей повязанні з вродженими вадами. Більш того, зазначені захворювання носили тимчасовий і фактично сезоний характер з огляду на діагнози зазначені в медичній докумнетації та позивачем не надано доказів на підтвердження необхідності додаткових коштів на оздоровлення дітей. Згідно положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто законодавець розмежовує поняття стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат, що є різними позовними вимогами. При вирішенні спору суд зважає на те, що згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до\~ ст. 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом поміж іншого враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Так, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене вище, а також те, що право вибору способу стягнення аліментів надано позивачу, суд вважає, що наявні підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. Щодо зміни розміру стягнення аліментів, суд звертає увагу на те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує зміни у матеріальному становищі сторін. Як стверджує позивач, підставою для звернення до суду із цим позовом стала зміна її матеріального становища, втім суду не надано доказів того, що на час звернення до суду з даним позовом її матеріальне становище погіршилось в порівнянні з матеріальним становищем, яке в неї було на час ухвалення кожного із попередніх рішень суду про стягнення аліментів. Крім того, позивач не надала до суду доказів зміни на краще матеріального становище відповідача та як встановлено судом, обставини на які посилається позивач у позові вже існували на момент ухвалення судових наказів. Разом з тим, представник відповідача, зазначила, що відповідач погоджувався з розміром аліментів, що нараховувались йому у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) на кожну дитину з розрахунку середньої заробітної плати по Вінницькій області, який використовує державна виконавча служба при виконанні рішень судів про стягнення аліментів, в разі якщо боржник не працює та не має доходів, що фактично становило 2923 грн. 50 коп. на кожну дитину. Зважаючи на положення вказаних вище норм, солідарний обов`язок батьків щодо утримання дітей, враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та ухвалити рішення яким замінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, на кожну дитину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції про права дитини,\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~та

Outcome: partial