Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] розміру страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 24\~127,49 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.11.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Chevrolet Epica», р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Fiat Fiorino», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власником якого є [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ним ДТП була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-119845925 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 27.01.2020 виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля, яким керував потерпілий, [PERSON] у розмірі 24 124,49 грн. Проте, оскільки відповідач після дорожньо-транспортної пригоди відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану сп`яніння, позивач, на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування набув право вимоги до відповідача в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзиву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 24.01.2020 відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до такої постанови, [PERSON] , 29.11.2019 о 22 год. 05 хв. на вул. Кульпарківська, 117 у м. Львові, керував автомобілем марки «Шевроле Епіка», р.н. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Окрім цього, [PERSON] 29.11.2019 о 22 год. 05 хв. на вул. Кульпарківська, 117 у м. Львові, під час керування автомобілем марки «Шевроле Епіка», р.н. [NUMBER] , був не уважним, не обрав безпечної швидкості руху, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фіат Фіоріно», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.11.2019, є встановленим та не підлягає доказуванню. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Chevrolet Epica», р.н. [NUMBER] , яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-119845925. Так, 27.12.2019 власник автомобіля марки «Fiat Fiorino», р.н. [NUMBER] , [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі поданої заяви, акту огляду транспортного засобу від 06.12.2019, ремонтної калькуляції №16956 від 27.01.2020, розрахунку суми страхового відшкодування від 28.01.2020, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складено страховий акт №190000267823 від 28.01.2020 про виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 24\~127,49 грн., яке отримано 30.01.2020 згідно з платіжним дорученням №ЗР010144. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в порядку зворотної вимоги (регресу) з винної особи, яка після дорожньо-транспортної пригоди відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з\~підпунктом «в»\~підпункту 38.1.1\~пункту 38.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.11.2019 з вини відповідача, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 24\~127,49 грн. потерпілому, а тому така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved