Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі\~ відповідач)\~про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітньої\~дитини,\~яка продовжує\~навчання, в якій вказує, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2004 року по 2008 рік. Шлюб між сторонами розірвано, згідно актового запису № 7 від 16.02.2008 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Коростишівському професійному аграрному ліцеї (Територіальне відокремлене спеціалізоване відділення м. Андрушівка). Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в його утриманні. Батько дитини працює в ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитину. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис за № 22 /а.с. 7/. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 16 лютого 2008 року розірвано, актовий запис за № 7 /а.с. 9/. Відповідно до довідки № 01-15/112 від 20 березня 2023 року, виданої Територіальним відокремленим спеціалізованим відділенням м. Андрушівка Коростишівського професійного аграрного ліцею, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в даному ліцеї на денній формі навчання за професією «Тракторист машиніст с/г виробництва, водій автотранспортних засобів категорії «С» з 01.09.2022 року по 30.06.2023 року. Дата закінчення навчання 30.06.2023 року /а.с. 8/. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 267 від 02 червня 2021 року, виданої Андрушівською міською радою Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 10/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] 16 листопада 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », актовий запис за № 58 /а.с. 38/. Довідкою № 903 від 05 травня 2023 року 1 відділу Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визначено, що призовник [PERSON] , [INFO] , являється кандидатом до вступу в Житомирський військовий інститут ім. С.П. Корольова. На даний час його документи для вступу оформлені і направлені до навчального закладу /а.с. 39/. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст\~глави 15 Сімейного Кодексу України\~вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вбачається з норм статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу статті 198\~Сімейного Кодексу\~України,\~ згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що \~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до пункту 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина на період його навчання в розмірі 2000 гривень 00 копійок, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду до закінчення сином навчання. Згідно пункту 1 частини 1\~статті 430 ЦПК України,\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved