Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Представника відповідача звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Подана заява обґрунтована тим, що 14.04.2023 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Джоін АП!» про відшкодування збитків - відмовлено. Користуючись своїм правом, представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17500,00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечувала в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Джоін Ап!» - адвокат Слаблюк Н.С. подану заяву підтримав в повному обсязі та просив стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17500,00 грн. Вислухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду від 14.04.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Джоін АП!» про відшкодування збитків - відмовлено. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За нормами ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1,2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, з огляду на викладене, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц , від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч.4 ст. 62 ЦПК України. За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3,5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19, також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро, як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови). З матеріалів справи вбачається, що між адвокатським об`єднанням «Монтіс» та ТОВ «Джоін АП!» укладено Договір №5-1-22-J від 01.01.2022 року про надання правової (правничої) допомоги. Отже, представництво інтересів відповідача ТОВ «Джоін АП!» в суді здійснював адвокат Гусак В. О. та адвокат Слаблюк Н. С. на підставі Договору №5-1-22-J від 01.01.2022 року про надання правової (правничої) допомоги; Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.01.2022 року; Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1216019; Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №1031002. Відповідно до п. 3 Додатку №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.01.2022 року, стандартна ставка однієї години, затраченої Адвокатським об`єднання на надання правової (правничої) допомоги Клієнту, встановлюються в розмірі 3500,00 год. Згідно п. 7 Додатку №1 до Договору, клієнт зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних місяців з моменту підписання Сторонами акту провести оплату на банківський рахунок Адвокатського об`єднання. Представником відповідача до суду надано Акт № 7 про надання правової допомоги згідно Договору №5-1-22-J від 01.01.2022 року про надання правової (правничої) допомоги від 14.04.2023 року. Відповідно до якого, адвокатське об`єднання надало правову допомогу клієнту у справу № 754/7879/22 у Деснянському районному суді м. Києва, а саме: Аналіз матеріалів у справі № 754/7879/22 (консультація Клієнта, визначення правової позиції по справі), 1 година - 3500,00 грн.; Подання відзиву у справі № 754/7879/22 (вивчення позовної заяви, збір доказів, написання відзиву, виготовлення копій документів, направлення стороні та подача до суду), 1 година - 3500,00 грн.; Участь у судовому засіданні 14.12.2022 р. у справі № 754/7879/22 представника відповідача адвоката Гусака В. О. у режимі відеоконференції, 1 година - 3500,00 грн.; Участь у судовому засіданні 17.03.2023 р. у справі № 754/7879/22 представника відповідача адвоката Слаблюка Н. С., 1 година - 3500,00 грн.; Участь у судовому засіданні 14.04.2023 р. у справі № 754/7879/22 представника відповідача адвоката Слаблюка Н. С., 1 година - 3500,00 грн. Проте при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України", від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, представник відповідача у акті № 7 про надання правової допомоги вказує про витрачену ним 1 години вартістю 3500 грн. на подання відзиву, що охоплює вивчення позовної заяви, збір доказів, написання відзиву, виготовлення копій документів, направлення стороні та подачу до суду. Суд звертає увагу на те, що до відзиву не було долучено жодних доказів та відповідно потреба у виготовленні копій документів немає. Відтак суд позбавлений можливості самостійно виокремити одну дію щодо написання відзиву та визначити її вартість. Акт № 7 про надання правової допомоги передбачає вартість послуг за участь представника відповідача в 3 судових засіданнях тривалістю по 1 годині (14.12.2022 р., 17.03.2023 року, 14.04.2023 року) - 10500,00 грн. Проте, суд із вказаним не погоджується виходячи з наступного. Відповідно до протоколу судового засідання від 14.12.2022 року, тривалість судового засідання становила 35 хвилин, в якому було оголошено перерву через неможливість представника відповідача надати відповіді на жодне з поставлених запитань позивачкою та судом. Судове засідання 17.03.2023 року тривало 23 хвилини, в якому новий представник відповідача надав відповіді на запитання, що були поставлені в судовому засіданні 14.12.2022 року та у зв`язку із вказаними відповідями було оголошено перерву для надання інформації щодо транспортного перевізника. Судове засідання 14.04.2023 року тривало 45 хвилин, про що свідчить протокол судового засідання. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 17500,00 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки перевіряючи Акт № 7 про надання правової допомоги згідно Договору №5-1-22-J від 01.01.2022 року про надання правової (правничої) допомоги від 14.04.2023 року наданий представником відповідача з матеріалами справи вбачається, відсутність співмірності з часом витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатами роботи та участю адвокатів в судових засіданнях. Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача - адвоката Слаблюка Н.С. про відшкодування витрат на правничу допомогу з позивача не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved