Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2014 року розірвано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] та стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 27 серпня 2019 року він уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу з якою у нх народилося двоє дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2022 року з нього на користь співвідповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день він та [PERSON] перебувають у шлюбі та проживають разом з двома дітьми однією сім`єю. Зазначає, що більшу частину подружнього життя його дружина [PERSON] не працювала, оскільки знаходилась у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з квітня 2014\~року до червня 2017 року та з грудня 2020 року до теперішнього часу, а також має право і планує знаходитись у відповідній відпустці до лютого 2024 року до досягнення трирічного віку молодшою дитиною. Таким чином, він має зобов`язання щодо сплати аліментів, а також додаткові зобов`язання щодо утримання третьої малолітньої дитини, а також утримання дружини, зайнятої доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Крім того, після ухвалення рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2014 року про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2022 року про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у нього народилася третя дитина [PERSON] , [INFO] , відтак, у нього виникли додаткові зобов`язання щодо утримання ще однієї малолітньої дитини, а також щодо утримання дружини, зайнятої доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Відтак, факт народження третьої дитини є суттєвою зміною його сімейного стану, а утримання дружини і третьої дитини вливає на його матеріальне становища, що в розумінні ст. 192 Сімейного кодексу України є підставою для зміни розміру присуджених аліментів. Оскільки у нього змінився матеріальний та сімейний стан, вважає, що розмір аліментів, стягуваних за рішеннями суду, може бути зменшено з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд: 1) зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2014 року у справі №\~591/3272/14-ц на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття; 2) зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Зарічного районного суду м.\~Суми від 28 січня 2022 року у справі №\~591/8618/21 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 06 квітня 2023\~року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позов визнає. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу з [PERSON] позивач [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 17 травня 2014\~року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7, 8). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна донька [PERSON] (а.с. 12). 27 серпня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 11), від шлюбу з якою у них народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.\~13). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2022 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини [PERSON] , починаючи стягнення з 30\~листопада 2021 року (а.с. 9). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за період з 06 червня 2019 року по 01\~березня 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 28528 грн 08 коп. (а.с. 45-46). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про охорону дитинства»\~всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі\~статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу у нього народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні. Відтак, на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей та дружина. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 17 травня 2014\~року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2022 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, і аліменти виплачувати матері дитини [PERSON] , починаючи стягнення з 30 листопада 2021 року (а.с. 9). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі №\~591/926/20, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у [PERSON] відбулася зміна сімейного стану у зв`язку із народженням доньки [PERSON] , [INFO] , та зміна матеріального стану. Водночас, діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , підлягає зменшенню відповідно до частини першої\~статті 192\~СК України з урахуванням сімейного стану платника аліментів. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved