Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

20.03.2023 позивач [PERSON] звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 112981,92 грн. компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії та судові витрати. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що він [INFO] , з 15.11.1973 року по 16.09.1996 року працював на посадах слідчого та прокурора в прокуратурі Львівської області та Західно - Українській транспортній прокуратурі. З 16.09.1996 року звільнився у зв`язку із виходом на пенсію за вислугою років та з цього часу перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі 1.380.2019.002201 задоволено позов [PERSON] до ГУ ПФУ у Львівській області, зобов`язано відновити перерахунок призначеної пенсії від середньомісячної заробітної плати, згідно довідки прокуратури Львівської області від 21.11.2012 року, починаючи виплату з 01.07.2012 року в розмірі 90% з врахуванням виплачених сум. Дане рішення на час звернення [PERSON] виконане. Вищевказаним рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року відмовлено в задоволенні позовної вимоги щодо компенсації втрати частини доходів внаслідок прострочення виплати частини пенсії, яка підлягала донарахуванню, оскільки така вимога була передчасною. Обґрунтовуючи відмову в задоволенні такої вимоги суд в мотивувальній частині вказав, що компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває з моменту отримання доходу. Згідно листа ГУ ПФУ у Львівській області №1300-5210-8/103439 від 08.11.2022, виплата заборгованості, що утворилась внаслідок перерахунку пенсійної виплати на виконання вищевказаного рішення здійснена в листопаді 2022 року. 26.01.2023 він звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, в якій просив надати розрахунок доплати до його пенсії згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №1.380.2019.002201, за період з 01.07.2012 року по грудень 2022 року щомісячно. На дану заяву він отримав відповідь ГУ ПФУ у Львівській області №4602-2010/Л-52/8-1300/23 від 24.02.2023 року, до якого додано письмову інформацію про суми доплат до його пенсії згідно рішення суду за період з 01.07.2012 року по 14.01.2020 року, що сумарно становить 80025,26 грн., в розрізі місяців. Вважає, що внаслідок того, що доплата до належним чином перерахованої пенсії згідно вищевказаного рішення суду була виплачена лише в листопаді 2022 року, така знецінилась внаслідок інфляції, а відтак підлягає компенсації в розмірі 112981,92 грн. Ухвалою від 24.03.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. 13.04.2023 до суду надійшов відзив відповідача Головного управління ПФУ у Львівській області, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вказує, що Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачає, що компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, коли строки їх виплати були порушені. Вважає, що оскільки виплата донарахованої пенсії мала разовий характер, а тому компенсації не підлягає. Представник відповідача покликається на постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 11.10.2020 року у справу №200/10820/19 та від 04.05.2022 року в справі №200/14472/19-а, та зазначає, що у даній справі позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, а Головне управління не відмовляло позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право позивача, що не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним. Також вказує, що відповідно до ст.73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, в тому числі виплати компенсацій. 24.04.2023 представник позивача адвокат Телішевський І.Д. подав відповідь на відзив, в якій заперечив доводи представника відповідача, покликаючись на те, що згідно чинного законодавства заборгованість по виплаті пенсії за рішенням суду виплачена позивачу в листопаді 2022 року, то в цьому ж місяці мала б бути виплачена і компенсація у зв`язку із затримкою виплати цієї частини пенсії. Однак така компенсація не була сплачена до цього часу, тобто право позивача на виплату компенсації порушене з грудня 2022 року, а тому підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача відповідної компенсації. 12.12.2022 позивач подав відповідачу заяву, в якій просив провести йому розрахунок компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії від щомісячних недоплачених сум 884,29 грн., починаючи з серпня 2012 року по грудень 2022 року. Однак, листом відповідача від 09.01.2023 йому фактично відмовлено, зазначено, що рішення суду виконано належним чином і що законодавством передбачено, що компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, коли строки їх виплати були порушені. Також вказує, що для вирішення даного спору не має значення чи звертався позивач до відповідача із заявою про нарахування і виплату компенсації, оскільки його право на таку компенсацію порушене ще в листопаді 2022 року. Зазначив, що покликання представника відповідача на постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 11.10.2020 року у справу №200/10820/19 та від 04.05.2022 року в справі №200/14472/19-а є безпідставними та недоречними, оскільки позовні вимоги і їх підстави в цих справах, спосіб захисту, є відмінними від тих, які обрав позивач [PERSON] . У вказаних адміністративних справах позивачі обрали спосіб захисту в порядку адміністративного судочинства та заявили вимоги до суб`єкта владних повноважень про зобов`язання здійснити нарахування компенсації, у зв`язку із невчасною виплатою належних їм платежів і їм було відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки вони не звертались до суб`єкта владних повноважень із заявою про нарахування компенсації, не отримували відмови, тобто відсутній предмет спору. Вказує, що позивач обрав способом захисту свого порушеного права звернення до суду в порядку цивільного судочинства про стягнення компенсації втрати доходів (збитків) в зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, яку відповідна установа ПФУ зобов`язана була нарахувати і виплатити одночасно із виплатою частини пенсії, строки виплати якої були порушені. Вважає позов [PERSON] обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає до задоволення, а доводи відповідача такими, що не можуть бути прийнятими до уваги. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Телішевський І.Д. позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 16.09.1996 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №1.380.2019.002201 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в поновленні [PERSON] перерахунку пенсії у розмірі 80% на 90% від середньомісячної заробітної плати старшого прокурора Західно-Української транспортної прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» №505 від 31.05.2012 року та ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції Закону від №2663 від 12.07.2001 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відновити перерахунок призначеної [PERSON] пенсії від середньомісячної заробітної плати, згідно довідки прокуратури Львівської області від 21.11.2012 року починаючи виплату з 01.07.2012 року в розмірі 90%, з врахуванням виплачених сум. В задоволені вимоги щодо компенсації втрати частини доходів відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили 15.01.2020 року (а.с.10-14). Листом ГУ ПФУ у Львівській області №1300-5210-8/103439 від 08.11.2022, позивача [PERSON] повідомлено, що виплата заборгованості, що утворилась внаслідок перерахунку пенсійної виплати на виконання вищевказаного рішення здійснена в листопаді 2022 року (а.с.15). Як вбачається із відповіді ГУ ПФУ у Львівській області №4602-2010/Л-52/8-1300/23 від 24.02.2023 року на запит позивача від 26.01.2023, до якої додано письмову інформацію про суми доплат до пенсії [PERSON] згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №1.380.2019.002201, сума доплати становить 80025,26 грн. за період з 01.07.2012 року по 14.01.2020 року. 12.12.2022 позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести йому розрахунок компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії від щомісячних недоплачених сум 884,29 грн., починаючи з серпня 2012 року по грудень 2022 року. Листом відповідача від 09.01.2023 позивачу фактично відмовлено, зазначено, що рішення суду виконано належним чином і що законодавством передбачено, що компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, коли строки їх виплати були порушені. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159. Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії). Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з 01.07.2012 року по 14.01.2020 року. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 14 травня 2019 року у справі № 804/2994/18, від 23 грудня 2020 року у справі № 640/7975/15-а та від 05 липня 2022 року у справі №420/7633/20. Доводи відповідача про те, що виплата донарахованої пенсії мала разовий характер, а тому компенсації не підлягає, суд відхиляє, оскільки компенсація, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що даний спір повинен розглядатись за правилами адміністративного судочинства, виходячи із наступного. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина перша статті 19 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №676/1557/16-ц (провадження №14-197цс19) зазначено, що «пункт 1 частини першої статті 3 КАС України визначав справою адміністративної юрисдикції публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року справі № 757/63985/16 (провадження № 14-556 цс 19) вказано, що «слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії (борг за пенсійними виплатами) та стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строків їх виплати. Так у справі № 676/1557/16-ц (провадження № 14-197 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки відповідач (Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області) вже погасив борг за пенсійними виплатами позивачу, а ця справа стосується захисту права позивача на компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсії належного розміру, тобто позовні вимоги пов`язані з відшкодуванням шкоди та заявлені без вимоги вирішити публічно-правовий спір, то такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства. Таким чином, слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії (борг за пенсійними виплатами) та застосування компенсації, зумовленої простроченням виплати пенсії належного розміру; позивач просить виплатити йому компенсацію втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати, посилаючись на те, що відповідач виконав рішення суду щодо нарахування та виплати йому пенсійних виплат, однак за вказаний період зросли ціни на споживчі товари та тарифи на послуги, що привело до втрати ним частини грошових доходів, а тому він має право на їх компенсацію. Як вбачається із матеріалів справи, у даному випадку виник спір саме щодо компенсації, зумовленої простроченням виплати пенсії належного розміру, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, тому таку слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Суд приймає до уваги, як належний та допустимий доказ, долучений позивачем розрахунок розміру компенсації у зв`язку із простроченням доплати до пенсії, нарахованої згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №1.380.2019.002201 за період з липня 2012 року по січень 2020 року у сумі 112981,92 грн., оскільки такий не спростований жодним іншим доказом. Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити. Представник позивача в судовому заявив клопотання про надання доказів понесених позивачем судових витрат на правову допомогу протягом 5 днів після проголошення рішення суду. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України відсутні, та він компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінету Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved