Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 12.04.2002 зареєстрованому Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис №02. Під час спільного проживання у сторін народилось п`ятеро дітей, четверо з яких неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Проживає окремо від чоловіка з липня 2021 року. Подружнє життя не склалось, шлюбно-сімейні стосунки припинені, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Представник позивача адвокат Вишковська В.І. подала заяву, згідно якої просить справу розглядати в їх відсутність, позов задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного судового рішення (а.с.34,48). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив чи заперечень на позов не подав. Направлено на електронну адресу суду документи з порушенням форми подачі, про що ухвалою суду від 22.03.2023 роз`яснено відповідачу. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення кореспонденції електронною поштою та поштою (а.с.20,22,40,46,47). Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони з 12.04.2002 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] (а.с.4). У [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 7,8,9,10). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, чому відповідає й ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин більше не існує. Відповідач з відзивом і запереченнями проти позовних вимог до суду не звертався. Позивачка наполягає, що збереження шлюбу неможливе, примушування ж до шлюбу заборонено. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач щодо залишення дітей проживати з матір`ю не заперечив і доказів на обгрунтування не подав, тому суд позов задовольняє. Згідно ч.1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved