Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в\~суд з\~позовом до\~Надвірнянського районного\~відділу ДВС\~Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук Світлана Дмитрівна про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач [PERSON] , [INFO] є спадкоємицею після смерті сина [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] в м. Надвірна, Івано-Франківської області. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено прізвище матері « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] » позивачці було змінено 24.07.1998 року на « [PERSON] » у зв`язку реєстрацією шлюбу з [PERSON] . Після смерті сина позивачки залишилось спадкове майно 1/4 частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Право власності на нерухоме майно зареєстровано 23.09.2006 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації та видано свідоцтво про право власності. 27 липня 2022 року Надвірнянською районною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] . До цього часу свідоцтво про право на спадщину не оформлено. Нотаріус Дмитрук С.Д. повідомила [PERSON] , що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно [PERSON] наявна інформація про накладення обтяжень, які на даний час не зняті, а тому успадковане нею майно попаде під арешт. 30 серпня 2022 року державним реєстратором Надвірнянської міської ради Шаніною Л.С. було видано позивачу Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки: 308518664. В розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступна інформація: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9635112; зареєстровано: 18.03.2010р 16:56:36 за № 9635112 реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 76000, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Шухевичів, 21, (0342) 55-91-04, 55-94-99; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 18093787, 17.03.2010, відділ державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Також наявний ще один запис обтяження, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9815550; зареєстровано: 12.05.2010р 13:56:11 за № 9815550 реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 76000, Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.Шухевичів, 21, (0342) 55-91-04, 55-94-99; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 18093787, 17.03.2010, Відділ державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. 02.09.2022 року позивачем подано в Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) заяву про зняття арешту. 14 вересня 2022 року Надвірнянським районним відділом державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) надано відповідь де зазначено, що зняти арешт з майна [PERSON] , який був накладений відділом ДВС 17.03.2010 згідно постанови № 18093787, являється неможливо. Оскільки згідно Автоматичної системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 18093787 щодо виконання виконавчого листа № 1-250 від 10.03.2010 року виданого Надвірнянським районним судом, про конфіскацію у [PERSON] в дохід держави все належне йому на праві власності майно, було завершено державним виконавцем 15.09.2010 року на підставі п.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» (Повернення виконавчого документа стягувачу) - що не передбачає зняття арешту з майна. Також повідомлено, що відповідно до положення п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затверджено наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3(роки), крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. На підставі вищевказаного Надвірнянський відділ державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не в змозі задовільнити заяву щодо зняття арешту з майна боржника. 12 січня 2023 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської ДНК Світланою Дмитрук видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №02-31/6, оскільки згідно пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином, станом на сьогодні арешт накладений на майно залишається чинним, запис про обтяження на майна порушує її права щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача адвоката Романишина Д.М. поступила заява в якій просить справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна належного [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] зареєстрований: 18.03.2010р 16:56:36 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, № 18093787 від 17.03.2010року, реєстраційний номер обтяження: 9635112 та запис 12.05.2010р 13:56:11 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, №18093787 від 17.03.2010року, реєстраційний номер обтяження: 9815550. Представник відповідача Надвірнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином поштовим зв`язком, про що свідчить розписка про вручення. Крім того, від нього поступила заява в якій просить справу слухати у відсутності їх представника. Представник відповідача\~головне управління\~ДПС в\~Івано-Франківській\~області в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином поштовим зв`язком, про що свідчить розписка про вручення. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору державний нотаріус першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрук Світлана Дмитрівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася завчасно належним чином поштовим зв`язком, про що свідчить розписка про вручення. Крім того, від неї поступила заява в якій просить справу слухати у її відсутності та на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2023року залучено в якості співвідповідача головне управління ДПС в Івано-Франківській області. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є спадкоємицею після смерті сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Надвірна, Івано-Франківської області. Актовий запис про смерть № 160 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7-8). В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено прізвище матері « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] » позивачці було змінено 24.07.1998 року на « [PERSON] » у зв`язку реєстрацією шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно 1/4 частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Право власності на нерухоме майно зареєстровано 23.09.2006 Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації та видано свідоцтво про право власності (а.с. 11-12). 27 липня 2022 року Надвірнянською районною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 10). До цього часу свідоцтво про право на спадщину не оформлено. Під час оформлення спадщини нотаріус Дмитрук С.Д. повідомила [PERSON] , що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно [PERSON] наявна інформація про накладення обтяжень, які на даний час не зняті, а тому успадковане нею майно попаде під арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки: 308518664. В розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься наступна інформація: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9635112; зареєстровано: 18.03.2010р 16:56:36 за № 9635112 реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 76000, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Шухевичів, 21, (0342) 55-91-04, 55-94-99; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 18093787, 17.03.2010, відділ державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Також наявний ще один запис обтяження, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9815550; зареєстровано: 12.05.2010р 13:56:11 за № 9815550 реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 76000, Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.Шухевичів, 21, (0342) 55-91-04, 55-94-99; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 18093787, 17.03.2010, Відділ державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно (а.с. 11-12). 02.09.2022 року позивачем подано в Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) заяву про зняття арешту (а.с. 13). 14 вересня 2022 року Надвірнянським районним відділом державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) надано відповідь за вих. № 27532, де зазначено, що зняти арешт з майна [PERSON] , який був накладений відділом ДВС 17.03.2010 № згідно постанови № 18093787, являється неможливо. Оскільки згідно Автоматичної системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 18093787 щодо виконання виконавчого листа № 1-250 від 10.03.2010 року виданого Надвірнянським районним судом, про конфіскацію у [PERSON] в дохід держави все належне йому на праві власності майно, було завершено державним виконавцем 15.09.2010 року на підставі п.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» ( Повернення виконавчого документа стягувачу) - що не передбачає зняття арешту з майна. Також повідомлено, що відповідно до положення п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затверджено наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить З(роки), крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. На підставі вищевказаного Надвірнянський відділ державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не в змозі задовільнити заяву щодо зняття арешту з майна боржника (а.с. 14). 12 січня 2023 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської ДНК в.о. державного нотаріуса Надвірнянської ДНК Світланою Дмитрук видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №02-31/6, оскільки згідно пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту (а.с. 15). З копії вироку Надвірнянського районного суду від 04.12.2009 року [PERSON] [INFO] засуджено за ст.317 ч.2, 307 ч.2,315 ч.2 КК України на підставі ст.. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності (а.с.34-36 ). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зазначені принципи сформулювано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невідємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «[PERSON] проти Італії» (Іmmobiliare Saffi v. Italу), заява № 22774/93, п. 44, ЕCHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Суд наголошує на тому, шо перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Іatridis v. Grеесе) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ЕCHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Sеrіеs А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Кushoglu v. Виlgаrіа), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року)/ Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена суд. Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що вироком Надвірнянського районного суду від 04.12.2009 року [PERSON] [INFO] засуджено за ст.317 ч.2, 307 ч.2,315 ч.2 КК України на підставі ст.. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності. З метою виконання вироку суду від 04.12.2009 року Відділ державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції наклав арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, [PERSON] , [INFO] , а саме на належну йому частку квартири [ADDRESS] . Однак нерухоме майно не було конфісковано в дохід держави, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 308518664 від 30 серпня 2022 року. З заяви Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ) від 14.09.2022 року за № 27532 встановлено, що зняти арешт з майна [PERSON] , який був накладений відділом ДВС 17.03.2010 № згідно постанови № 18093787, являється неможливо. Оскільки згідно Автоматичної системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 18093787 щодо виконання виконавчого листа № 1-250 від 10.03.2010 року виданого Надвірнянським районним судом, про конфіскацію у [PERSON] в дохід держави все належне йому на праві власності майно, було завершено державним виконавцем 15.09.2010 року на підставі п.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» (Повернення виконавчого документа стягувачу) - що не передбачає зняття арешту з майна. Також повідомлено, що відповідно до положення п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затверджено наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3(роки), крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Таким чином, дослідженими доказами судом встановлено, що частки квартир, яка належала [PERSON] не була конфіскована за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2009 року. Відповідно до статті 152 Кримінально-виконавчого кодексу України підстави звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку. У відповідності до ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду. Таким чином, на даний час закінчився строк давності виконання вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2009 року відносно [PERSON] , в тому числі додаткового покарання у виді конфіскації майна засудженого. Відповідно до ст.48 КВК України суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не провадилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється територіальним органом державної виконавчої служби за місцем знаходження майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». За положеннями статті 49 КВК України конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління. Не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України. КВК України не містить спеціальної норми, яка регламентувала б питання відносно майна засудженого, яке виявлено після виконання вироку в частині конфіскації майна та закінчення строків давності виконання вироку суду. Однак, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суд може вирішувати питання про звернення конфіскації на додатково виявлене майно засудженого, у випадках, коли не закінчився строк давності виконання вироку. Вирок набрав чинності 25.02.2010, і з огляду на строки виконання вироку підлягав виконанню в строк до 25.02.2020 року. Враховуючи зазначене, строк виконання Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2009 року закінчився та накладений арешт порушує право позивача на вільне володіння та користування майном. Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відомості про обтяження об`єкта нерухомого майна були внесені Надвірнянським відділом ДВС, як заборона, а отже вилучення запису повинно відбуватись за рішенням суду. Із закінченням виконавчого провадження, арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому, втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого закінченням виконавчого провадження. Тобто, підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч. 1\~ст. 317 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1218, частини 5 ст.\~1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , його мати [PERSON] спадкодавця - [PERSON] набула права на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Отже, наявність арешту на майно спадкодавця [PERSON] перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно та стало підставою для відмови нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину. Аналогічна правова\~позиція Верховного\~Суду України\~викладена у\~постанові від\~ 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц, у якій також зазначено, що у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у гл. 29 ЦК України. Так, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~право власності [PERSON] припинилося внаслідок смерті останнього, з вказаних підстав [PERSON] як спадкоємець, що прийняв спадщину, звернулась до суду з даним позовом. З огляду на викладене, позивач має право на усунення перешкод у праві власності в порядку ст.391 ЦК України. Слід також зауважити, що позивач [PERSON] , не є боржником у виконавчому провадженні, являється спадкоємцем померлого, а тому вимоги про зняття арешту, саме в межах позовного провадження, узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця, яке буде набуто позивачем, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Висновок суду: Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до висновку, що є всі правові підстави для скасування заборони на відчуження вказаного позивачем нерухомого майно. Тому позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, зняти арешт з невизначеного майна, всього нерухомого майна належного [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] зареєстрований: 18.03.2010р 16:56:36 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, № 18093787 від 17.03.2010року, реєстраційний номер обтяження: 9635112; та 12.05.2010р 13:56:11 Івано-Франківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції, № 18093787 " від 17.03.2010року, реєстраційний номер обтяження: 9815550. На підставі ст.ст. 182, 316-320, 321, 328, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2.1 Положення про Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5, ст.ст. 34, 73, 74 ЗУ «Про нотаріат», п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, п.п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868,

Outcome: approved