Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, проживання зі спадкодавцем [PERSON] , дата смерті не встановлена, про що зроблено запис в Книзі реестрації смертей 11 січня 2007 року за №06, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник [PERSON] - адвоката Лобач Н.І. зазначила, що він звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмили Олександрівни для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , дату смерті не встановлено, про що зроблено запис в Книзі реєстрації смертей 11 січня 2007 року за №06, який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкову справу після смерті, [PERSON] , заведено не було. Приватним нотаріусом Красноградського нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмилою Олександрівною при перевірці документів було встановлено, що на час відкриття спадщини він із спадкодавцем проживали разом, в той же час виявлено, що документів, які підтверджують його родинний зв`язок з [PERSON] відсутній, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який належав померлому згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області 21 липня 1999 року. Приватним отаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 квітня 2023 року та роз`яснено право звернення до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Для захисту порушеного права, він вимушений звернутися до суду, щодо встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Так починаючи з 1998 року він проживав за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] та [PERSON] , [INFO]. Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство та побут. В 1999 році згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ними було використано право на безоплатне набуття права власності на житло шляхом приватизації майна державного та комунальної власності житлового фонду. Так згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області 21 липня 1999 року на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 82,10 кв.м - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки Наталинської сільської ради від 03.04.2023 року [PERSON] , [INFO], проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , по день смерті, який не встановлено, свідоцтво про смерть [NUMBER] , виданий Володимирівською сільською радою Красноградського району Харківської області від 11.01.2007 року актовий запис про смерть №06 від 11.01.2007 року та за даною адресою ще зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Згідно відповіді на адвокатський запит Наталинської сільської ради він проживав та був зареєстрований з 1998 року по 11 січня 2007 року за адресою [ADDRESS] , тобто більш ніж 5 років до 2007 року з дня реєстрації смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO]. За вказаних обставин, заявник позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, тому звернувся до суду з вищевказаною заявою. Рух справи в суді. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 13.04.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження на 04.05.2023 року. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника заявника [PERSON] - адвоката Лобач Н.І. 04.05.2023 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за її відсутності та відсутності заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, у судове засідання не з`явився, 21.04.2023 року надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника Наталинської сільської ради, позовні вимоги підтримує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] 05 квітня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмили Олександрівни для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , дату смерті не встановлено, про що зроблено запис в Книзі реєстрації смертей 11 січня 2007 року за №06, який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкову справу після смерті, [PERSON] , дату сметі не встановлено, про що зроблено запис в Книзі реєстрації смертей 11 січня 2007 року за №06, який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , заведено не було. Приватним нотаріусом Красноградського нотаріального округу Харківської області Ковтун Людмилою Олександрівною при перевірці документів було встановлено, що на час відкриття спадщини спадкоємець [PERSON] із спадкодавцем проживали разом, в той же час виявлено, що документів, які підтверджують родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] відсутні, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частки на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , якй належав померлому згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області 21 липня 1999 року. Приватним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 квітня 2023 року та роз`яснено право звернення до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Починаючи з 1998 року [PERSON] , проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] та [PERSON] , [INFO]. Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство та побут. В 1999 році згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ними було використано право на безоплатне набуття права власності на житло шляхом приватизації майна державного та комунальної власності житлового фонду. Згідно свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області 21 липня 1999 року на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 82,10 кв.м. Згідно довідки Наталинської сільської ради від 03.04.2023 року [PERSON] [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , по день смерті, який не встановлено, свідоцтво про смерть [NUMBER] , виданий Володимирівською сільською радою Красноградського району Харківської області від 11.01.2007 року, актовий запис про смерть №06 від 11.01.2007 року, та за даною адресою зареєстрований [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно відповіді на адвокатський запит Наталинської сільської ради Гоцуляк Михайло Васильович проживав та був зареєстрований з 1998 року по 11 січня 2007 року за адресою: [ADDRESS] , тобто більш ніж 5 років до 2007 року до дня реєстрації смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO]. Отже, встановлення факту, проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , дата смерті не встановлена, про що зроблено запис в Книзі реестрації смертей 11 січня 2007 року за №06, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті [PERSON] [INFO] , має для заявника юридичне значення та дозволить реалізувати свої спадкові права. Застосовані норми права. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно положень п. 23Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 1ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців їхне проживання оді сім`ю зі спадкодавцем. Отже, визначальним тут є поняття сім`ї. Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, мас довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності СК України. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 вказаної вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно вимог частини 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. ( ст. 55 Конституції України). У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає встановленим факт проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зі спадкодавцем [PERSON] , дата смерті не встановлена, про що зроблено запис в Книзі реєстрації смертей 11 січня 2007 року за №06, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини до дня реєстрації смерті [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved