Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 05.01.2023 представник позивача адвокат Красіловський В.О., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1057776 від 27.12.2022, звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 07 червня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Малинського районного суду Вінницького суду від 02 лютого 2021 року вказаний шлюб було розірвано. За час спільного проживання сторонами було придбано транспортний засіб, д.н.з. [NUMBER] , марки «PEAUGHT 308», який являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю позивача та власністю колишньої дружини - відповідача по справі. Однак всі правовстановлюючі документи на зазначене майно були видані на ім`я відповідача. Згідно звіту № 363 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , середня ринкова вартість колісного автомобіля PEAUGHT 308, 2009 року випуску, становить 212379,00 грн. Представник позивача за зазначає, що спірне майно є об`єктом спільної власності подружжя, тобто позивача та відповідача і частки у такому майні складають по 1/2 кожному. Вимогами позову представник позивача просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] транспортний засіб, д.н.з. [NUMBER] , марки PEAUGHT 308, 2009 року випуску; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля в розмірі 106189 грн., витрати на надання правової допомоги в розмірі 42000 грн., сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 2123,79 грн. [PERSON] \~подала зустрічну позовну заяву, згідно якої зазначає, що після розірвання шлюбу з [PERSON] діти залишилися проживати з нею. В період шлюбу, 01 вересня 2020 року, сторони за спільні кошти придбали автомобіль марки «PEUGEOT », модель 308, номер кузову [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Власником автомобіля відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , є [PERSON] . Після розірвання шлюбу, фактично до вересня 2022 року, вона проживала разом з відповідачем та спільно вели господарства, однак в подальшому сторони стали проживати окремо. Незважаючи на те, що право власності на транспортний засіб зареєстровано за нею, автомобіль з моменту придбання використовує відповідач. Транспортний засіб зберігається за адресою реєстрації [PERSON] в [ADDRESS] . Так як спірний транспортний засіб використовується відповідачем, а позивач є фізичною - особою підприємцем і на даний час проживає в м. Ірпінь, де має салон з пошиття одягу, тому вона була вимушена для належного здійснення підприємницької діяльності, придбати інший транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda», д.н.з. [NUMBER] . Окрім цього, діти також проживають з позивачем в м. Ірпінь, однак продовжують навчання в м. Малині, а тому їх необхідно привозити до школи. Вимогами зустрічного позову [PERSON] просить суд визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] право власності на автомобіль «PEUGEOT» модель 308, номер кузову [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в сумі 106190 грн., судові витрати в розмірі 2147,20 грн. по сплаті судового збору, витрати в розмірі 10 тис. гривень на професійну правничу допомогу. Представником [PERSON] адвокатом Красіловським В.О. подано відзив на зустрічний позов, в обґрунтування якого зазначено, що твердження [PERSON] щодо того, що вона не користувалась автомобілем «PEUGEOT», модель 308, номер кузову [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , не відповідає дійсності і вводить в оману суд. На підтвердження вказаного адвокатом долучено скриншот оголошення [PERSON] щодо продажу вказаного автомобіля на веб-сайті Auto-ria, та копії фотознімків, що підтверджують факт користуванням автомобілем саме [PERSON] . 13.01.2023 [PERSON] привезла автомобіль «PEUGEOT», д.н.з. [NUMBER] , на адресу реєстрації позивача [PERSON] в [ADDRESS] та залишила його біля будинку, при цьому вимкнула усі відеокамери. На думку представника у зустрічній позовній заяві [PERSON] не вказує підстав для стягнення на її користь компенсації 1/2 частки вартості спірного авто. А тому, враховуючи те, що спірний автомобіль використовувався [PERSON] та зареєстрований за нею, наявні підстави для стягнення компенсації на користь [PERSON] . Вимогами відзиву адвокат Красіловський В.О.\~ просить\~ суд у зустрічному позові відмовити повністю. Явка сторін по справі: Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , та його представник адвокат Богачук І.Ю., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1063420 від 10.02.2023, в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили задовольнити, відносно зустрічного позову заперечили та просили відмовити у його задоволенні. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] , та її представник адвокат Міхненко С.Д., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1041379 від 23.01.2023, в судовому засіданні відносно первісного позову заперечили та просили відмовити у його задоволенні, вимоги зустрічного позову підтримали та просили задовольнити. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/2411/20 від 02 лютого 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №71 (а.с.8-11). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.12-13). Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 09.01.2023 за клопотанням представника позивача адвоката Красіловського В.О. витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області інформацію щодо реєстрації транспортного засобу марки «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , за [PERSON] у період з 2009 року по 2022 рік включно. Так ,\~згідно \~листа \~№31/6-190-2023\~від 19.01.2023\~за підписом\~ начальника\~ РСЦ\~ГСЦ МВС\~в Житомирській\~області Білецького\~В.,\~ відповідно\~з базою\~даних підсистеми\~НАІС Єдиного\~державного реєстру\~МВС про\~зареєстровані транспортні\~засоби станом\~на \~18\~січня 2023\~року за\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ \~зареєстрований транспортний\~засіб \~марки «PEUGEOT\~308»\~сірого кольору,\~2009\~року випуску,\~кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Первинна реєстрація проведена 01 вересня 2020 року (а.с.75). Відповідно до звіту №393 про оцінку колісного транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , середня ринкова вартість колісного транспортного засобу легкового автомобіля «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки складає 5226,51 дол. США або 212379 грн., округлене за комерційним курсом станом на 27.12.2022 40,6350 грн. за 1 дол. США (а.с. 23-32). На підтвердження обставин, викладених у зустрічному позові [PERSON] надано : свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , про реєстрацію 01 вересня 2020 року за [PERSON] автомобіля «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору (а.с.57-58); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , про реєстрацію 18 січня 2023 року за [PERSON] автомобіля «MAZDA 6», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , червоного кольору (а.с.59-60); виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2020 фізичної особи-підприємця [PERSON] ( а.с. 61). На підтвердження оплати [PERSON] 40200 грн. витрат на правову допомогу по справі, до матеріалів долучено договір про надання правової допомоги №3-12 від 03.12.2022, прибутковий касовий ордер №03-12 від 03.12.2022, розрахунок понесених судових витрат (а.с.17-22). На підтвердження оплати [PERSON] витрат на правову допомогу по справі, до матеріалів долучено договір про надання правової допомоги №б/н від 20.01.2023, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 13.02.2023, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 20.01.2023, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 01.05.2023, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.03.2023. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст.12, ч.1,6\~ст.81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин першої та сьомої\~статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої\~статті 319 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2\~ст. 364 ЦК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~ЦК України\~(стаття 68 СК України). Частинами 1, 2\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, є майно незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбанні чи внесенні грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Разом з тим, п.22 вказаної постанови Пленуму визначено, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Тобто, суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 07.06.2009 по 02.02.2021. В період шлюбу придбано та 01.09.2020 зареєстровано за [PERSON] транспортний засіб марки «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Згідно зі звітом про оцінку колісного транспортного засобу, середня ринкова вартість автомобіля марки «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , становить 212379 грн. Будь-яких зауважень та заперечень щодо визначеної вартості транспортного засобу від сторін не надходило. Кожна із сторін, просила стягнути на її користь компенсацію частини вартості автомобіля. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] надано доказ придбання 18.01.2023 іншого транспортного засобу після розірвання шлюбу, що підтверджує відсутність її потреби в користуванні автомобілем «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , та обґрунтованість вимоги щодо стягнення грошової компенсації з [PERSON] на її користь. На даний час, автомобіль «PEUGEOT 308», 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , знаходиться за місцем реєстрації [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] на даний час проживає в м. Ірпінь та має у власності і користується автомобілем «MAZDA 6», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Долучені позивачем до матеріалів справи скриншоти соціальних мереж за період з липня по серпень 2022 року, щодо факту перебування автомобіля «PEUGEOT\~308»,\~ \~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~у користуванні [PERSON] , не мають вирішального значення, оскільки обоє з колишнього подружжя мають рівні права щодо автомобіля. Згідно правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №209/3085/20 від 08 лютого 2022 року, зазначено, що у разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю. Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, а відповідач має у власності транспортний засіб, дотримуючись балансу інтересів, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в частині визнання автомобіля марки PEUGEOT модель 308, д.н.з. [NUMBER] , спільною сумісною власністю сторін, а також про задоволення зустрічного позову щодо визнання в порядку поділу спільного майна за [PERSON] право власності на автомобіль PEUGEOT модель 308, д.н.з. [NUMBER] , припинивши право спільної власності на цього автомобіля за [PERSON] , та щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації за частку цього автомобіля в розмірі 106190 грн. 00 коп. Обраний судом\~порядок поділу\~майна подружжя\~не суперечитиме\~принципу пропорційності\~ та\~не порушуватиме баланс приватних інтересів. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.\~137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявний договір та квитанції до прибуткових ордерів. Враховуючи надані [PERSON] докази понесених нею судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин, виходячи з принципів розумності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню сума судового збору на корить [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: partial