Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із цим позовом, у якому попросив суд: - зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «РАТАЙ» поновити електропостачання земельної ділянки та будинку за адресою: [ADDRESS] ; - визнати дії Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «РАТАЙ» по відключенню 21 жовтня 2021 року [PERSON] , від електричної мережі за адресою: [ADDRESS] незаконними. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на території кооперативу «Садівниче товариство «РАТАЙ», та будинку, що знаходиться на цій земельній ділянці. Зі слів позивача, 21.10.2021, на територію земельної ділянки, де в той час знаходився позивач, зайшли люди, які іменувались як представники відповідача, разом з представником ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», що надає послуги з постачання електроенергії. Представники відповідача та представник ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» усно пояснили, що позивач має заборгованість за оплату електроенергії, яка була використана на території земельної ділянки і подача електроенергії на земельну ділянку та в будинок буде припинена. Як вказує позивач, він пояснив представнику відповідача, а також представнику ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», що такої заборгованості перед відповідачем немає. Позивач зазначає, що у його вимозі надати детальний розрахунок заборгованості перед відповідачем за постачання електроенергії, протоколу загальних зборів учасників відповідача, якими зафіксоване рішення про відключення позивача від електроенергії та попередження про відключення позивача від електроенергії йому було відмовлено. Відповідачем було фізично відрізано дроти, які постачають електроенергію на територію земельної ділянки. Разом з цим, позивач вказує, що відповідач зобов`язав його здійснювати оплату послуг за електроенергію напряму третій особі, а саме: Приватному акціонерному товариству «ДТЕК «Київські регіональні електромережі». Позивач підкреслює, що його представником було надіслано адвокатський запит до керівника відповідача, з вимогою: надати у вигляді акту взаєморозрахунків між відповідачем та позивачем інформацію про розмір боргу позивача, на підставі якого його було відключено від послуг електропостачання; надати копію рішення загальних зборів учасників відповідача, на підставі якого позивача було відключено від послуг електропостачання; надати на ознайомлення позивачу Статут кооперативу. Проте, як стверджує позивач, відповідь на запит так і не надійшла. Крім того, зі слів позивача, всі надані йому послуги за електроенергію були сплачені ним вчасно. Разом з цим, позивач, стверджує, що повідомлення про заборгованість не отримував та не був завчасно повідомлений про відключення електропостачання свого будинку, порушенням п. 5.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики комунальних послуг, від 14.03.2018 №312. На думку позивача, його права були порушені відповідачем внаслідок самовільного відключення його від електропостачання без попередження про це. З огляду на вказане позивач звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою судді від 10.01.2022 було відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження. 18.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що з позовними вимогами він не погоджується і вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач звертає увагу, що положення п.7.5. ПРАВИЛ роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, на яке посилається позивач, не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки відповідач не є господарюючим суб`єктом, що здійснює свою діяльність з метою отримання прибутку та отримав ліцензію. Також відповідач підкреслює, що відповідно до змісту цієї ж норми, відносини між сторонами повинні бути врегульовані положеннями укладеного договору, а в разі відсутності такого договору норма, на яку посилається позивач, не може бути застосована. Відповідач зазначає, що позивач, володіючи нерухомим майном, самостійно вказуючи обсяг спожитої енергії здійснював не повну відповідно до встановлених у товаристві розмірів оплату. Відповідач звертає увагу, що позивач неодноразово був повідомлений через онлайн-ресурси та шляхом надання йому письмового попередження щодо своєї заборгованості. Разом з цим, відповідач зазначає, що позивач відмовлявся отримувати попередження, внаслідок чого, відповідно до Статуту товариства, рішенням Правління та Загальних зборів відповідач був змушений вжити заходів, а саме: відключити позивача від електричної енергії. Також відповідач вважає за необхідне вказати, що позивачу неодноразово наголошувалось на можливості відновлення електропостачання у разі сплати заборгованості. У подальшому позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, в якому позивач вважає, що відповідач принижує його честь і гідність, шляхом незаконного відключення від електронної енергії. Позивач з посиланням на вимоги законодавства та судову практику зазначив, що відсутність електроенергії та необхідність купівлі генератора призвело до душевних страждань, внаслідок чого останній оцінює моральну шкоду, яку наніс йому відповідач, у розмірі 20 000 грн., просив суд також, поруч з вже висунутими вимогами, стягнути з відповідача на його користь цю суму. Ухвалою суду від 17.10.2022 судом було витребувано від відповідача належним чином засвідчену копію Положення про використання, облік та оплату електроенергії від 10.05.2005. 07.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву у зв`язку з поданням заяви про зміни предмету позову, в якому відповідач з посиланням на правові норми просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 13.02.2023 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідача в судове засідання також з`явились, позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки з цільовим призначенням «для ведення садівництва» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 05.05.2006. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка позивача за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в межах Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «РАТАЙ», Крім того, сторонами визнано факт, що позиває є членом цього кооперативу. Відповідно до положень п.6.2. Статуту передбачено, що члени Товариства зобов`язані дотримуватись положень Статуту, своєчасно сплачувати плату за використання електроенергії та інші платежі і збори, встановлені загальними зборами членів, товариства, правлінням товариства. Позивач, як член садового товариства, зобов`язаний повністю дотримуватись вимог чинного Статуту товариства, а отже, повинен сплачувати за спожиту електричну енергію. Відповідно до рішення Правління товариства, оформленого протоколом № 9 від 21.02.2020, було встановлено розмір плати за електричну енергію, що включав в себе тариф та відшкодування витрат Товариства на обслуговування мереж та загального лічильника. 3 врахуванням обсягу спожитої електроенергії та фактичної сплати позивачем обсяг спожитої електроенергії за вказаний в розрахунку період станом на 12.10.2021 у позивача виникла заборгованість в розмірі 14 474 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу неодноразово було повідомлено інформація щодо його заборгованості за спожиту електроенергію. Так, у наявному в матеріалах справи попереджені зазначено, що боржнику необхідно протягом 7 днів з моменту отримання попередження погасити борг, у випадку невиконання вимоги боржнику буде відключено електроенергію до повного погашення боргу. Згідно з Актом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «РАТАЙ» від 12.10.2021 попередження про відключенні електроенергії будинку [ADDRESS] , який на праві власності належить позивачу, останній отримати відмовився. Відповідно до п.10.1 Статуту товариства члени товариства за порушення Статуту та законних рішень статутних органів Товариства несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим Статутом. У порушення умов Статуту товариства [PERSON] свої зобов`язання не виконував, а саме: не здійснював оплату за використання електроенергії. Згідно зі Статутом товариства, а також рішеннями правління та загальних зборів, а саме: протоколу № 3 від 01.09.2018, протоколу № 9 правління від 21.02.2020, протоколів №№ 11 та 12 правління від 19.10.2021, було прийнято рішення відключити будинок боржника від електропостачання до повного погашення заборгованості. Вказані рішення є чинними і не скасовані. З урахуванням змісту наданого на ухвалу суду Положення відповідача про використання, облік та оплату електроенергії від 10.05.2005 несплата члена кооперативу за електроенергію є підставою для відключення його ділянки від електропостачання. З огляду на предмет спору суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Правове регулювання діяльності садівничих товариств здійснюється на підставі Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про об`єднання громадян», Закону України «Про громадські об`єднання», статутів товариств. Згідно із нормами Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Діє на основі статуту. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) визначено поняття учасників ринку електроенергії, відповідно до якого колективний побутовий споживач (далі - КПС) (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги. Так відповідно Садові товариства в контексті Закону - є колективним побутовим споживачами (далі - КПС), відповідно до Закону КПС мають право на отримання універсальних послуг з постачання електроенергії. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ). З огляду на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.10.2019 у справі №317/629/15-ц, садове товариство (населений пункт) є споживачем електроенергії - юридичною особою, що закуповує електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок всього товариства (населеного пункту), зокрема для забезпечення електричною енергією членів садового товариства (споживачів населеного пункту). При цьому питання щодо користування електричною енергією та технічного забезпечення електроустановок споживачів населеного пункту, зокрема щодо обліку електричної енергії та розрахунків за спожиту електричну енергію членів садового товариства мають здійснюватися відповідно до установчих документів садового товариства та/або прийнятих на загальних зборах членів садового товариства рішень. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням встановлених обставин та проаналізованих вище за текстом правових норм та судової практики суд приходить до наступних висновків. Так, як визнано сторонами позивач є членом відповідача. Правовідносин між Обслуговуючим кооперативом «Садівниче товариство «РАТАЙ», його керівництвом та членами, в тому числі і щодо розрахунків за спожиту електроенергію, приєднання та відключення від електромереж товариства й інших питань про енергопостачання окремих його членів регулюються саме статутом товариства або вирішуються згідно із Законом України «Про об`єднання громадян» на зборах всіх членів або представників членів об`єднання. Відповідно до п.9.2 Статуту товариства Загальні збори товариства є вищим органом управління Товариства, який в праві приймати рішення з будь-яких питань його діяльності. Відповідно до положень п.6.2. Статуту передбачено, що члени Товариства зобов`язані дотримуватись положень Статуту, своєчасно сплачувати плату за використання електроенергії та інші платежі і збори, встановлені загальними зборами членів, товариства, правлінням товариства. Позивач, як член садового товариства, зобов`язаний повністю дотримуватись вимог Статуту товариства, в тому числі повинен сплачувати за спожиту електричну енергію. 3 врахуванням обсягу спожитої електроенергії та фактичної сплати позивачем, обсяг спожитої електроенергії за вказаний в розрахунку період станом на 12.10.2021 у позивача виникла заборгованість в розмірі 14 474 грн., у ході розгляду справи доказів того, що позивач погасив цю заборгованість суду надано не було. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачу неодноразово було повідомлено інформацію щодо його заборгованості. Згідно п.10.1 Статуту товариства члени товариства за порушення Статуту та законних рішень статутних органів Товариства несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим Статутом. У порушення умов Статуту товариства, [PERSON] свої обов`язки не виконував, а саме: не здійснював у повному обсязі оплату за споживання електроенергії. Рішеннями правління та загальних зборів відповідача, що є чинними, було вирішено відключити будинок боржника від електропостачання до повного погашення заборгованості. Саме на виконання цих рішень правління та загальних зборів відповідача за участі представників правлінням відповідача та представника ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» було 21.10.2021 відключено будинок [ADDRESS] , який на праві власності належить [PERSON] , від електропостачання. Більш того, таке відключення за наявності з боку позивача перед відповідачем боргу за спожиту електроенергію відповідає змісту згаданого вище за текстом Положення відповідача про використання, облік та оплату електроенергії від 10.05.2005, що є обов`язковим для сторін у взаємовідносинах щодо споживання електроенергії та її оплати. Враховуючи вищезазначене, дії Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «РАТАЙ» є законними, тому позов щодо зобов`язання його вчинити дії та визнати його дії незаконними не підлягає задоволенню. Оскільки дії відповідача були вчинені останнім відповідно до вимог законодавства, то вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Більш того, позивачем взагалі не було доведено сам факт моральних страждань з його боку внаслідок дій відповідача та не було обґрунтовано заявлений ним розмір цієї шкоди належними доказами. Також суд зважає, що зі змісту рішень відповідача вбачається, що у разі погашення позивачем заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію електропостачання до його ділянки та будинку буде відновлено. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З огляду на відмову у позові у повному обсязі суд згідно зі ст. 141 ЦПК України залишає судові витрати позивача за ним. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed