Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, шляхом знесення побудованої самовільно, з порушенням будівельних та санітарних норм, веранди і бані з туалетом, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180, яка розташована по [ADDRESS] . У липні 2020 року жителька с. Шоломки - [PERSON] , не погодивши з ним, з порушенням діючих вимог у сфері будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт, протиправно розпочала будівництво веранди і бані з туалетом на відстані 30 сантиметрів від належної йому на праві власності земельної ділянки. Відповідно до Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», затверджених Наказом Мінрегіону №104 від 26.04.2019, якщо з іншого боку межі нема забудови, то відстань до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни повинна становити не менше 1 м. При цьому, має бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних земельних ділянок. Згідно із санітарними нормами, туалети потрібно розташовувати не ближче 15 м від житлового будинку і літньої кухні, а від питного колодязя за 20 м. Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків\~ для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. На його звернення Овруцька міська рада та управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області повідомили, що перевірку правомірності будівництва провести не можливо, а у разі порушення його права власності необхідно звернутись за захистом своїх прав до суду. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивач та відповідач дійсно є власниками суміжних земельних ділянок. Відповідач [PERSON] лише тільки замовила проектно-технічну документацію на земельну ділянку. Разом з тим, остання є власником житлового будинку площею 78.6 кв. м, розташованого по [ADDRESS] , який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджує дотримання будівельних норм та правил з її боку. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач у липні 2020 року у порушення будівельних норм протиправно розпочала будівництво веранди, бані та туалету на відстані 30 см від меж земельної ділянки позивача. На підтвердження своїх позовних вимог останній у позовній заяві посилається на якийсь нібито акт, який у додатку перекреслений та додано довідку, з якої випливає, що відповідачем веранда була реконструйована. Більше того, невідомо яким чином позивач визначив відстань до реконструйованої веранди, оскільки винесення меж земельної ділянки, яка йому належить, в натурі на місцевості не проводилась, акти прийомки-здачі межових знаків між суміжниками не виготовлялись, тому визначити відстань до прибудови не представляється можливим, а заявлені вимоги про перешкоди нічим не обгрунтовані та належним чином позивачем не підтверджені. Позивач надав відповідь на відзив, в якій просить відхилити відзив на позов та його позовні вимоги задовольнити. При цьому, зазначив, що зазначені у відзиві доводи вважає безпідставними та такими, що підлягають відхиленню. Так, на його звернення Овруцька міська рада та управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області листами від 22.08.2020 та 10.09.2020 повідомили, що перевірку правомірності будівництва провести неможливо, тому на підтвердження неправомірності дій відповідача було складено акт обстеження та додано фотознімки, які є належними доказами, так як представники офіційних держаних органів, уповноважених на проведення перевірки, відмовились її проводити.\~ В судовому засіданні сторона позивача свої позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. При цьому, позивач пояснив, що не може по сусідству з відповідачем жити, оскільки, як тільки вийде на город, відповідач всяк ображає його та дітей. Майже на його\~ земельній ділянці, яка досталася йому у спадщину від\~ матері, вона побудувала веранду та туалет. Його родина користується спадковою земельною ділянкою з 2006 року, а [PERSON] доказує йому, що земля була її дядини. Вони добудову побудували впритул до його землі, і ходять по ній. Він же після «ковіду» дуже хворіє. Відповідно все це заподіює ще більшої шкоди його здоров`ю.\~\~ Представник позивача відмітила, що відповідач продовжувала будівництво, не зважаючи на заперечення позивача. На добудову у неї не має жодного документа, тому вона точно є об`єктом самовільного будівництва.\~\~ Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, з підстав, зазначених у відзиві, зазначивши, що відповідачем веранда була реконструйована, а не самовільно збудована. Межові знаки на земельній ділянці позивача не встановлювалися, а тому позовні вимоги\~ є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до Першого Протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України містить положення щодо захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. п. «г», «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. В ст. 152 ЗК України законодавець закріпив, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Так, Верховний Суд в постанові від 26.06.2018\~ по справі № 702/1562/15-ц зазначив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва. Таким чином, за позовом фізичної особи, рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалено на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності нею факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб. Судом встановлено, що [PERSON] , тобто позивач, є власником житлового будинку [ADDRESS] , який він успадкував після смерті матері [PERSON] . Йому ж на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180, яка розташована по [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННМ №651451 від 24.01.2019, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.01.2019 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2019 та 08.11.2019, а також\~ Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна\~ (а. с. 3, 66-69). Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2020 (а. с. 25) свідчить в свою чергу , що [PERSON] , тобто відповідач, є власником житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 78,6 кв.м, житловою площею 33,3 кв.м. 16.07.2020 [PERSON] звернувся із заявою на ім`я голови Овруцької ОТГ [PERSON] щодо прийняття мір до його сусідки [PERSON] , так як остання веде будівництво веранди і бані з туалетом за 30 см від його ділянки. На його зауваження чує тільки лайки з матюками, а також погрозами, що відніме у нього приватизовану земельну ділянку. Просив будівництво заборонити\~\~ (а.с.5). 20.08.2020 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області своїм листом №1006-7-14/1308/20 повідомило [PERSON] про те, що згідно постанови КМУ №218 від 13.03.2020 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов КМУ» Урядом прийнято рішення ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію.\~ Відповідно до вказаної постанови Держархбудінспекцією та її територіальними органами з 18.03.2020 не здійснюються заходи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Згідно п.1 постанови КМУ №219 від 13.03.2020 «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» утворено Державну інспекцію містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується КМУ через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідно до п.3 Постанови №219 зупинено дію постанови КМУ №553 від 23.05.2011 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування». Таким чином, вирішення питань, порушених у зверненні можливо після початку функціонування Державної інспекції містобудування України. Разом з тим повідомлено позивача, що в разі спричинення незручностей в користуванні йому майном, або завдання цьому майну будь-яких пошкоджень, він має право звернутися до суду (а. с. 7). Виконавчий комітет Овруцької міської ради Житомирської області, в свою чергу, листом №Д-1725/02-13 від 10.09.2020, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180 відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно належить йому на праві власності, то відповідно ст. 158 ЗК України, для вирішення спору з сусідкою щодо земельної ділянки, рекомендували звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с. 6).\~ З довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області №1961 від 18.11.2020 вбачається, що [PERSON] була реконструйована прибудова (веранда) її житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] (а. с. 10). Копія будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виданого індивідуальному забудовнику [PERSON] в с. Шоломки , свідчить, що планом забудови (проект №Б-3в)\~ було передбачено при будівництві будинку, в тому числі і будівництво ванни, туалету та веранди\~ (а.с. 95-99). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №9858 від 19.11.2021 встановити чи відповідає прибудова із габаритними (зовнішніми) розмірами 4,34 м х 4,41 м до житлового будинку по [ADDRESS] проектній документації на її будівництво (ремонт, реконструкцію) не вбачається за можливе в зв`язку із незадоволенням клопотання експерта в частині надання даної документації, а в наданих на дослідження матеріалах дані відомості відсутні. Фактичне розташування прибудови до житлового будинку по [ADDRESS] не порушує протипожежні, санітарно-гігієнічні вимоги, але порушує вимоги\~ п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Прибудова до житлового будинку по [ADDRESS] розташовується на відстані від 0,56 м до 0, 58 м від межі земельної ділянки з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180, яка належить [PERSON] , що графічно зображено на рисунку №5 в дослідницькій частині висновку. В дослідницькій частині висновку, експерт вказав, що порівнюючи фактичне розташування досліджуваної прибудови із сусідньою забудовою встановлено, що відстань від прибудови із габаритними (зовнішніми) розмірами 4,34 м х 4,41 м житлового будинку по [ADDRESS] до огорожі сусіднього будинковолодіння становить понад 18 м, а до господарських будівель, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180 - понад 80 метрів, чим не порушує містобудівні, протипожежні, санітарно-гігієнічні вимоги відносно даних забудов.\~ Вказане відображено і на фото №5. Разом з тим, прибудова розташовується на відстані від 0,56 м до 0,58 м від межі земельної ділянки\~ з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180, що не відповідає вимогам п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», яким передбачено наступне «при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту, відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємно-узгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В.1.1-25». При цьому, дане порушення не обмежує власника земельної ділянки з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180 в користуванні земельною ділянкою, а обмежує власника прибудови в належному доступі та обслуговуванні конструкцій прибудови (а.с. 145-171). За встановлених обставин, враховуючи, що розташування прибудови до житлового будинку по [ADDRESS] відносно огорожі сусіднього будинковолодіння та господарських будівель, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180, не порушує містобудівні, протипожежні, санітарно-гігієнічні вимоги; вказана прибудова не обмежує позивача - власника земельної ділянки з кадастровим номером 1824288800:01:002:0180 в користуванні останньою, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.\~ Посилання позивача на неприязні відносини з відповідачем не можуть бути покладені в основу рішення у даній справі, оскільки не охоплюються предметом спору. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в дохід держави.\~\~\~

Outcome: dismissed