Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.10.2019 посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г. їй належить житловий будинок [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] , разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , які жодного дня в будинку належному позивачці не проживали, а фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Особисті речі відповідачки та її неповнолітніх дітей в будинку відсутні. Наявність реєстрації відповідачки та її неповнолітніх дітей у спірному житловому будинку порушує права позивачки, як власника будинку, володіти, користуватися та розпоряджатись ним, позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та не може оформити субсидію.У зв`язку з чим, просить суд позбавити [PERSON] , разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , права користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала. Відповідачка [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в телефонному режимі та шляхом відправлення виклику в судове засідання на її електронну адресу, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідачки не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Третьою особою на адресу суду направлено заяву з проханням розглянути вказану справу за відсутності її представника та при винесенні рішення врахувати висновок Органу опіки та піклування про недоцільність визнання дітей особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2255 слідує, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184525737 від 11.10.2019, власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2255є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно з довідкою № 158915 від 01.12.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані три особи -[PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області 18 квітня 2005 року, та серії [NUMBER] виданого Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області 20 серпня 2010 року слідує, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки № 159403 від 04.12.2021 про не проживання осіб за місцем реєстрації слідує, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не проживаютьз 11.10.2019 і по теперішній час. Вказане підтвердили свідки, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 01.01-14/246 від 16.03.2023 слідує, що Орган опіки та піклування посилаючись на Конвенцію «Про права дитини» та Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» вважає, що недоцільно визнати особами, що втратили право користування житловим приміщенням дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка є єдиним власником спірного житлового будинку, в якому відповідачка [PERSON] не проживає з 11.10.2019 і по теперішній час, договірні відносини між позивачкою та відповідачкою щодо винаймання спірного житла - відсутні, а реєстрація відповідачки за вказаною адресою створює перешкоди в реалізації позивачкою своїх прав як власника майна, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 1 статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Беручи до уваги той факт, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] та малолітня [PERSON] , [INFO] , також з 11.10.2019 і по теперішній час не проживають в житловому будинку [ADDRESS] , та мають інше місце проживання, а наявність лише формальної реєстрації їх місця проживання у належному позивачці житловому будинку створює останній перешкоди у реалізації свого права власності на цей будинок, а тому суд доходить висновку про законність вимог позивачки та достатність підстав для визнання неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житлом. За наведених обставин суд не погоджується з встановленою органом опіки та піклування недоцільністю визнання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved