Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

09 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду по суті. Ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні. Ухвалою Києво-\~Святошинського районного\~судуКиївської\~області від 25 листопада 2021 року проведено заміну третьої особи Служби у справах дітей Святошинської РДА у м.Києві на правонаступника Службу у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. 18 жовтня 2022 року суду листом від сторони позивача надійшла заява про зміну предмету позову з додатками, яку вони просили приєднати до матеріалів справи. Свої позовні вимоги з врахуванням заяви про зміну предмету позову мотивує наступним. З вересня 2017 року до листопада 2020 року [PERSON] перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] , у шлюбі у них народилась донька [PERSON] [INFO] . В серпні 2019 року повернувшись додому Позивач побачив, що Відповідач разом з їхньою донькою з`їхала з квартири де вони спільно проживали ( [ADDRESS] ). В листопаді 2021 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/1049/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З серпня 2019 року Відповідач позбавляв Позивача можливості зустрічатися та проводити час разом з їх спільною дитиною. Після розлучення почали виникати непорозуміння щодо участі батька у вихованні та відвідуванні доньки. Відповідач почала створювати перешкоди у спілкуванні та побаченні з дитиною. В добровільному порядку врегулювати спірні правовідносини сторони не можуть. Позивач бажає та хоче приймати участь у вихованні, утримуванні, забезпеченні, побаченні з дитиною, проводити час відпочинку разом, проте відповідач такої згоди не надає, усі прохання ігнорує. Обмеження Позивача в праві бачитись зі своєю дитиною є порушенням низки норм діючого законодавства. На підставі вищевказаного позивач просив суд усунути [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий Святошинським РУГУ МВС у м. Києві, дата видачі 25.12.2007 року) перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ), шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні доньки за наступним графіком: два тижні через два тижні, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, день народження дитини спільно з матір`ю. Зобов`язати [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , орган видачі 3213, дата видачі 13.09.2017 року) не чинити [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий Святошинським РУГУ МВС в м. Києві, дата видачі 25.12.2007 року) перешкоди у спілкуванні та вихованні, малолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ) Стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , орган видачі 3213, дата видачі 13.09.2017 року) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий Святошинським РУГУ МВС у м. Києві, дата видачі 25.12.2007 року) судові витрати. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідачка та її представник не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. До суду направили письмові пояснення відповідно до яких просили суд визначити можливі зустрічі батька з дитиною виключно в присутності матері дитини щосереди з 18:00 до 20:00 та кожної другої суботи місяця з 15:00 до 18:00, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. До суду направили висновок про участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 25 січня 2022 року №6/14 був затверджений висновок про участь батька [PERSON] у виховані малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно якого затвердив наступний графік - два тижні через два тижні, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З вересня 2017 року до листопада 2020 року [PERSON] перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] , у шлюбі у них народилась донька [PERSON] [INFO] . В серпні 2019 року повернувшись додому Позивач побачив, що Відповідач разом з їхньою донькою з`їхала з квартири де вони спільно проживали ( [ADDRESS] ). В листопаді 2021 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/1049/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 25 січня 2022 року №6/14 був затверджений висновок про участь батька [PERSON] у виховані малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно якого затвердив наступний графік - два тижні через два тижні, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51\~Конституції України батьки\~зобов`язані\~утримувати дітей\~до їх\~повноліття.\~Сім`я,\~дитинство,\~материнство і\~батьківство охороняються\~державою. Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-XII\~від 27.02.1991\~р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язана забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, з огляду на низку тверджень позивача, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Суду надано квитанцію про оплату позовних вимог в розмірі 908.00 грн Суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 11 000 грн., який може бути скорегований за наслідками розгляду справи судом в залежності від кількості судових засідань та необхідності здійснення інших процесуальних дій адвоката по справі, що може бути визначено остаточно при підписанні актів виконаних робіт. Суду надано докази про розмір реально понесених відповідачем затрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно до\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 4. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Вказана правова позиція висловлена в Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 (№ рішення в реєстрі 87951334). Враховуючи часткове задоволення позову реально понесенні судові витрати суд відносить на сторони в рівних частинах: судовий збір - по 454 грн 00 коп, на правничу допомогу по 500 грн 00 коп. на кожного. Враховуючи наведене,

Outcome: partial