Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Вижницької міської ради , про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права забудовника на гараж, як спадкоємця за законом . В позові вказує, [INFO] помер його батько [PERSON] . Факт того, що померлий являвся батьком позивачу підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] [PERSON] , де в графі батько зазначено - [PERSON] . Після його смерті на території Вижницької міської Вижницького району Чернівецької області відкрилась спадщина, що складається із: земельної ділянки, площею 0,0087 га, кадастровий номер 7320510100:01:001:0564, земельної ділянки, площею 0,0980 га, кадастровий номер -320510100:01:001:0509, житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,2531 га, кадастровий номер 7322584500:02:002:0011, земельної ділянки, площею 0,0023 га, №7320510100:01:002:0786, будівлі гаража № [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №329949912. На день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку проживав без реєстрації син, [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину не має. Зазначав, що як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Вижницької районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою, щоб оформити спадщину та видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №10/02-31 від 10.01.2023 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із: земельної ділянки, площею 0,0087 га, кадастровий номер 7320510100:01:001:0564, земельної ділянки, площею 0,0980 га, кадастровий номер 7320510100:01:001:0509, житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,2531 га, кадастровий номер 7322584500:02:002:0011, земельної ділянки, площею 0,0023 га, №7320510100:01:002:0786, будівлі гаража № [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , транспортного засобу, марки - SKODA OCNAVI А5, реєстраційний № [NUMBER] , що належали спадкодавцю, у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як спадкоємець не подав доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та вважається таким що не прийняв спадщину; не було надано належно оформлених документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будівлю гаража. Посилався на те, що на момент смерті батька проживав з ним в одному будинку без реєстрації, тому вважає, що своєчасно прийняв спадщину . Крім того вказує, що спадкодавець за життя отримав дозвіл на будівництво вищезазначеного автогаража на 1 автомашину в [ADDRESS] , що підтверджується Дозволом на виконання будівельно- монтажних робіт №7/027 від 15 лютого 1999 року та будівельним паспортом, побудував гараж але не здав його в експлуатацію. Згідно технічного паспорту ДКП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», який виготовлений був ще на замовлення [PERSON] на будівлю гаража за адресою: [ADDRESS] гараж збудований в 2000 році. 10 вересня 2013 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 7320510100:01:002:0786, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить встановити факт постійного місця проживання [PERSON] , [INFO] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , як спадкоємця за законом право забудовника на будівлю гаража [ADDRESS] з правом отримання на ім`я документа, що посвідчує право власності. Позивач та його представник Ткач В.В. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованій заяві представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити , розглянути справу у їх відсутність. Представник Вижницької міської ради Вижницького району в підготовче судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача- [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) від 04.12.2021 року. Факт того, що померлий являвся батьком позивачу підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] [PERSON] , де в графі батько зазначено - [PERSON] . Після його смерті на території Вижницької міської Вижницького району Чернівецької області відкрилась спадщина, що складається із: земельної ділянки, площею 0,0087 га, кадастровий номер 7320510100:01:001:0564, земельної ділянки, площею 0,0980 га, кадастровий номер -320510100:01:001:0509, житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,2531 га, кадастровий номер 7322584500:02:002:0011, земельної ділянки, площею 0,0023 га, №7320510100:01:002:0786, будівлі гаража № [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №329949912. В довідці виконавчого комітету Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №4 від 10.01.2023 року, вказано, що на день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку проживав без реєстрації син, [PERSON] , [INFO] . Також з наявної інформації у виконкомі Вижницької міської ради відомостей щодо кола спадкоємців за законом і заповітом, а також кола осіб, які мають право на обов`язкову частку відсутні. [PERSON] , як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Вижницької районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою, щоб оформити спадщину та видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №10/02-31 від 10.01.2023 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із: земельної ділянки, площею 0,0087 га, кадастровий номер 7320510100:01:001:0564, земельної ділянки, площею 0,0980 га, кадастровий номер 7320510100:01:001:0509, житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,2531 га, кадастровий номер 7322584500:02:002:0011, земельної ділянки, площею 0,0023 га, №7320510100:01:002:0786, будівлі гаража № [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , транспортного засобу, марки - SKODA OCNAVI А5, реєстраційний № [NUMBER] , що належали спадкодавцю, у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як спадкоємець не подав доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та вважається таким, що не прийняв спадщину; не було надано належно оформлених документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будівлю гаража. Згідно відповіді на адвокатський запит №02-18/314 від 24 лютого 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його - [PERSON] , [INFO] проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення встановлюється з метою реалізації позивачем , як спадкоємцем права на отримання спадщини. Крім того , спадкодавець за життя отримав дозвіл на будівництво вищезазначеного автогаража на 1 автомашину в [ADDRESS] , що підтверджується Дозволом на виконання будівельно- монтажних робіт №7/027 від 15 лютого 1999 року та будівельним паспортом, побудував гараж але не здав його в експлуатацію. Згідно технічного паспорту ДКП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», який виготовлений був ще на замовлення [PERSON] на будівлю гаража за адресою: [ADDRESS] гараж збудований в 2000 році. 10 вересня 2013 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] на ім`я [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 7320510100:01:002:0786, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частин 1 та 2 ст. 2020 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину за законом мають діти, батьки спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц щодо тлумачення норм частини 1 статті 1216, частини 5 статті 1268, частини 3 статті 1296 ЦК України: «Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права» Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно і (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно постанови Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно правової позиції, що висловлена у постанові Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21): «Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності». Позивач є спадкоємцем за законом спадкодавця та прийняв спадщину. Як встановлено судом, померлий [PERSON] був забудовником спірного гаража, будівництво гаражу здійснювалося згідно із законом на земельній ділянці, що була виділена для будівництва та обслуговування гаражів , а тому до позивача правомірно перейшли права та обов`язки забудовника на вищезазначене нерухоме майно, Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, та визнати права та обов`язки забудовника на гараж за спадкоємцем [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved