Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житлова квартира за [ADDRESS] . Вона є рідною онукою померлої та єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після звернення до приватного нотаріуса, їй було повідомлено, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише у судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з наступних причин. Вона помилково вважала, що наявність заповіту на її користь та відсутність інших спадкоємців за заповітом надає їй право звернутись до нотаріуса через півроку за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому вона не поспішала із подачею заяви про прийняття спадщини. Пізніше, вона дізналась що все-таки необхідно звернутися до нотаріуса у встановлений строк. Вона неодноразово намагалась звернутись до приватного нотаріуса Мирної А.М., але нажаль, попасти на прийом до нотаріуса, виявилося неможливо, у зв`язку з тим, що утворилась величезна черга. Вона, працює у бюджетній організації щодня до 17.00 години, і ця обставина ускладнювала її наміри, оскільки вона була обмежена у часі для звернення до нотаріуса. Крім того, вона мала простудне захворювання, що також мало вплив на вчасне звернення до нотаріуса у встановлений строк. До нотаріуса вона звернулась у телефонному режимі через два тижні після закінчення строку для прийняття спадщини. На прийом до нотаріуса вона попала ще через тиждень після її звернення. Загалом, виходить, що вона звернулась до нотаріуса через три тижні після закінчення визначеного строку для прийняття спадщини, тобто після 27 грудня 2021 року. З початком військової агресії російської федерації проти України та початком бойових дій, нотаріус покинула територію України. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій вона отримана лише після повернення нотаріуса до України. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій датована 31.01.2023 року. Також зазначила, що шестимісячний строк подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі сплив 27 грудня 2021 року, до нотаріуса вона звернулась у першій половині лютого 2022 року, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним (три тижні). Просить суд визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням законної сили. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирна Анна Миколаївна у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст.\~1220\~ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частинами 1 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини. Також відповідно до п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної власності. За життя, [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 22 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Мініною С.Я. та зареєстрований у реєстрі за №4981, відповідно до якого, [PERSON] заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, в тому числі квартиру в [ADDRESS] , всі майнові права та обов`язки які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, вона заповіла [PERSON] , [INFO] . 22 лютого 2022 року [PERSON] було подано до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирної А.М., заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. 31 січня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною А.М. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропустила передбачений законодавством України шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до копії спадкової справи №39/2022, яка відкрита 22 лютого 2022 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною А.М. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , є її онука [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. Родинні відносини між позивачкою [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] підтверджуються: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 14 березня 1959 року Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 14 березня 1980 року Палацом щастя міста Ворошиловград, відповідно до якого [PERSON] 14 березня 1980 року уклав шлюб з [PERSON] . Прізвище подружжя після укладання шлюбу Кісельови; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 28 серпня 1985 року міським бюро РАЦС міста Першотравенська Дніпропетровської області, відповідно до якого, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі №484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) зроблено висновок, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи». Як вбачається з позовної заяви, зазначаючи про поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, позивач посилалась на те, що вона не змогла вчасно звернутись до приватного нотаріуса, у зв`язку з тим, що помилково вважала, що наявність заповіту на її користь та відсутність інших спадкоємців за законом або заповітом, надає їй право звернутись до нотаріуса після спливу передбаченого законом шестимісячного строку. Крім того, у нотаріуса утворилась величезна черга, тому потрапити до неї було неможливо. Також, її графік роботи до 17.00 год. щодня, обмежував її час для звернення до нотаріуса. Також, позивач зазначила, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Через бойові дії на території країни та загрози життю, приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Мирна А.М. покинула територію України. Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] сплив 27 січня 2022 року, а із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась лише 22 лютого 2022 року. Суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини щодо майна [PERSON] з поважних причин, оскільки була необізнана з порядком прийняття спадщини за заповітом, пропущений строк є незначним, а тому визначення судом позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи те, що позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, суд вважає доцільним визнати поважною причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved