Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

в грудні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Д ЕНД Д» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в загальному розмірі 277\~142 грн. 87 коп. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «Лізингова компанія «Д ЕНД Д» та відповідачкою [PERSON] 13.05.2021 укладено договір фінансового лізингу №000013, відповідно до якого позивач передав відповідачці в користування транспортний засіб марки «Range Rover \~Land Rover», 2008 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , вартістю 232\~680 грн. 00 коп. (8\~400 доларів США станом на 13.05.2021), строком на 24 місяці. В свою чергу відповідачка зобов`язалася прийняти та користуватися транспортним засобом, сплачувати встановлені договором лізингові платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов фінансового лізингу, позивач виконав. Проте відповідачка [PERSON] , незважаючи на це, порушила його, оскільки, починаючи з лютого 2022 року не сплачує лізингові платежі, внаслідок чого за лютий-жовтень 2022 року утворилася заборгованість за договором фінансового лізингу №000013 від 13.05.2021 в розмірі 189\~519 грн. 30 коп. Крім того, з огляду на порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань за обумовленим договором, позивач просив стягнути штраф у розмірі 37\~903 грн. 86 коп., пеню в розмірі 33\~171 грн. 52 коп., а також, відповідно до ст. 625 ЦК України, 3% річних 2\~124 грн. 28 коп., інфляційні втрати 14\~423 грн. 91 коп. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Буняк Ю.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідачки адвокат Усіков В.О. в судовому засіданні позовні вимоги \~ТОВ «Лізингова компанія «Д ЕНД Д» не визнав, оскільки внаслідок недотримання нотаріальної форми посвідчення договору фінансового лізингу, останній є нікчемним, отже не створює правових наслідків для сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2021 між ТОВ «Лізингова компанія «Д ЕНД Д» та відповідачкою [PERSON] укладено договір фінансового лізингу №000013, відповідно до якого позивач передав відповідачці в користування транспортний засіб марки «Range Rover \~Land Rover», 2008 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , вартістю 232\~680 грн. 00 коп. (8\~400 доларів США станом на 13.05.2021), строком на 24 місяці. В свою чергу відповідачка зобов`язалася прийняти та користуватися транспортним засобом, сплачувати встановлені договором лізингові платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Згідно з актом прийому-передачі від 13.05.2021 ТОВ «Лізингова компанія «Д ЕНД Д» передало, а [PERSON] прийняла об`єкт лізингу вищевказаний автомобіль. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 627, ч.2 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинного на час укладення договору фінансового лізингу №000013) за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом ( ч.1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», чинного на час укладення договору фінансового лізингу №000013). Згідно ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з викладеного, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна в користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем як лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж. На правовідносини щодо оплати за надання об`єкта лізингу у користування поширює свою дію параграф 5 «Найм (оренда) транспортного засобу»\~глави 58 «Найм (оренда)» ЦК України, що узгоджується з положеннями\~Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ст. 799 ЦК України, дія якої поширюється на спірні відносини, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи, підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки укладений між сторонами договір фінансового лізингу не посвідчений нотаріально, він є недійсним в силу вказівки про це в законі (нікчемний правочин). Недійсний (нікчемний) правочин є недійсним з моменту його вчинення, він не створює юридичних наслідків (не призводить до виникнення у сторін такого правочину прав і обов`язків), крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216, ч.1 ст. 236 ЦК України). \~ \~ \~ \~Вказаний висновок викладеній у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2766цс15, від 19 жовтня 2016 року в справі № 6-1551цс16, від 18 січня 2017 року в справі № 6-648цс16, а також у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 340/196/17, від 21 березня 2019 року в справі № 148/159/17, від 22 липня 2019 року в справі № 728/150/17, від 29 липня 2019 року в справі № 547/1220/16-ц, від 03 квітня 2023 в справі № 465/1231/22. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, договір фінансового лізингу №000013 від 13.05.2021, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Д ЕНД Д» та відповідачкою [PERSON] , є нікчемний, оскільки сторони не дотрималися вимог ст.ст.799,806 ЦК України про нотаріальне посвідчення такого договору. \~ \~ \~ \~За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Лізингова компанія «Д ЕНД Д».

Outcome: dismissed