Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Корнинську селищну територіальну громаду Житомирського району Житомирської області про визнання участі батька у вихованні дитини задовольнити частково. Визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно графіка: перша-третя субота-неділя місяця з 10.00 суботи до 19.00 неділі за місцем фактичного проживання батька без присутності матері та виключно за бажанням дитини; один місяць літніх канікул, один тиждень зимових канікул, за місцем фактичного проживання батька, з правом виїзду в рекреаційні заклади на території України без присутності матері та виключно за бажанням дитини: день народження батька, який не співпадає з першою-третьою суботою та неділею місяця з 17.00 до 20.00 у будні дні, з 10.00 до 20.00 у вихідні та святкові дні, за місцем фактичного проживання батька без присутності матері та виключно за бажанням дитини: Новий Рік, Різдво, Великдень кожного парного року, з 10.00 святкового дня до 11.00 наступного дня за місцем проживання батька без присутності матері та виключно за бажанням дитини. Рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу та турботу. Рекомендувати матері [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 902,40 грн.. У квітні 2023 року до суду надійшла заява представника позивача, про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000, 00 грн, яку вони бажають стягнути з [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, просить зменшити розмір витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат, які позивач поніс на правничу допомогу складає 10 000, 00 грн і підтверджується наступними документами: - Договір про надання професійної правничої допомоги, укладений 04.06.2023 року [PERSON] з Адвокатським бюро «Іванова»; - Квитанція до прибуткового касового ордера №239/22 від 04.06.2022 року; - Акт виконаних робіт (надання послуг) по наданню правничої допомоги [PERSON] під час розгляду справи №757/17358/22-ц. За змістом частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На виконання вимог частини третьої статті 137 ЦПК України представник позивача надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а відтак такі витрати є доведеними. За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати понесені відповідачем, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн мають бути відшкодовані позивачем.

Outcome: approved