Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

06 грудня 2022 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтуванні своєї заяви [PERSON] зазначив, що є спадкоємцем за заповітом та єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку під [ADDRESS] . На день смерті матері заявник постійно проживав разом із нею у спадковому будинку, оскільки їй необхідна була допомога, вона в силу свого віку та стану здоров`я погано пересувалася. Після смерті матері [PERSON] поховав її за власний рахунок. В спадковому будинку проживає і по теперішній час, самостійно несе весь тягар по його утриманню, обробляє земельну ділянку. Боргів по комунальним платежам не має. Вважає, що як єдиний син (єдиний спадкоємець) прийняв спадщину фактично. За життя [PERSON] 14 березня 2014 року склала заповіт в якому заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] , [INFO] . В самому заповіті зазначено, що у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я [PERSON] заповіт складено та посвідчено нотаріусом вдома за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує її стан здоров`я. 18 листопада 2022 року заявник звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] до державного нотаріуса Першої Кам`янської державної нотаріальної контори. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2022 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] було відмовлено у зв`язку з пропущенням сроку на прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с. 1-2). 30 січня 2023 року до суду від заявника надійшла письмова заява, в якій він зазначає, що підтримує свою заяву в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої\~особи Першої\~Кам`янської державної\~нотаріальної контори у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. На виконання ухвали суду від 17.03.2023 року було надано копію спадкової справи №1090/2022, заведену після померлої [INFO] [PERSON] . Було надано письмові пояснення двох свідків [PERSON] , [PERSON] . Взявши до уваги доводи заявника, позицію заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша\~статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша\~статті 294 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в тому числі факту родинних відносин, за місцем проживання заявника. Зі змісту зазначених норм права, а також роз`яснень, наданих судам у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, [PERSON] , померла [INFO] у віці 77-и років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 05 червня 2022 року Виконавчим комітетом Карнаухівської селищної ради м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, актовий запис № 31 (а.с.12). Батьками [PERSON] . є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 03 червня 1965 року, актовий запис № 47 (а.с.11). Відповідно АКТу виданого відділом з питань інфраструктурного розвитку Карнаухівського Старостинського округу Кам`я6нської міської ради Назаренко М.М. на день смерті гр. [PERSON] з 2008 року (постійно) , проживали разом та вели спільне господарство, що підтвердили свідки (а.с.14). [PERSON] звернувся 21 листопада 2022 року до Першої кам`янської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Главчевої Л.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.16). Згідно до змісту зазначеної постанови, відповідно до довідки №21/8991, виданої Кам`янською міською радою Дніпропетровської області 18 листопада 2022 року, встановлено, що померла [PERSON] була зареєстрована з 11 березня 2002 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] , одна. Заява [PERSON] про видачу йому спадщини надійшла до нотаріальної контори 18 листопада 2022 року та зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за № 2416 (спадкова справа №1090/2022), тобто після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем нотаріусу не надані. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 74 від 02 червня 2014 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 причиною смерті [PERSON] [INFO] стала інтоксикація гангрена лівої кінцівки (а.с.20). Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00037612595 від 23 листопада 2022 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [INFO] , актовий запис № 625 (а.с.21). Свідок [PERSON] надала суду письмові пояснення в яких зазначила про те, що будучи сусідкою [PERSON] по [ADDRESS] , що до смерті матері [PERSON] дійсно проживав разом із матір`ю, доглядав її та лікував. По сьогоднішній день проживає в тому ж будинку. В наданих письмових поясненнях свідки - [PERSON] , [PERSON] зазначили, що [PERSON] до смерті матері проживав із нею, доглядав та лікував її. Після смерті матері на теперішній час проживає в тому будинку. Відповідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня\~\~ 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні\~\~спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Згідно з частиною першою\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та письмових пояснень свідків, суд вважає, що заявником доведений факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи пояснення свідків та вищевикладене, та перелічені докази дають суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved