Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

05.01.2022 року заявник звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вище вказаною позовною заявою Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10 січня 2022 року\~ відкрито провадження по справі. Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справу № 619/33/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 01 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження (а.с. 39-40). \~Учасники справи у судове судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового судового засідання повідомлені належним чином. Представник заявника:\~Тітов Ігор Борисович( місцезнаходження: м. Харків, вул. Юри Зойфера, 3, офіс 22), який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.12.2020 року у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, але надав до суду заяву від 05.05.2023 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі . \~ Заінтересована особа- Солоницівська селищна рада Харківської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду заяву від 24.01.2022 року, в якій просить \~суд \~провести судове\~засідання без\~участі \~їхнього представника\~зазначивши,\~що у вирішення даної справи покладаються на розсуд суду та не заперечують проти задоволення заяви позивача(а.с. 28-29). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що заяву [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 1, 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до ч.7 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На територі Дергачівського району Харківської області здійснювало свою діяльність колективне сільськогосподарське підприємство "Вільшанське". В своїй діяльності КСП "Вільшанське" використовувало земельні ділянки, передані йому у власність, право на яку посвідчувалось Державним актом на право колективної власності на землю Серії ХР -10-00-000795 від 13 лютого 1997 року, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Вільшанської селищної Ради народних депутатів від 16 січня 1997 року No 28 та державного акту на право колективно власності на землю Сері хР - 10-00-000796 від 13 лютого 1997 року, виданого на підставі рішення XIII сесії XXII скликання Полівської селищної Ради народних депутатів від 26 грудня 1996 року. Серед осіб, які набули право на земельну частку (пай) КСП "Вільшанське" була [PERSON] , спадкоємцем якої є заявник. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Реалізовуючи своє право [PERSON] було отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії XP No 0146838, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 153, який посвідчував право на земельну частку (пай), розміром 10.96 в умовних гектарах. Земельна ділянка в натурі за вказаним сертифікатом не виділялась та державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На момент смерті, разом з [PERSON] проживали [PERSON] (син) та [PERSON] (чоловік). 3 огляду на положення чинного законодавства, заявник, проживаючи на момент смерті разом матір?ю та батьком за адресою: [ADDRESS] , вважав себе таким, що прийняв спадщину. В подальшому, після смерті [PERSON] , помешкання в якому Заявник та Зацікавлена особа 1 проживали з померлою, було продано третім особам. При цьому, на момент продажу житла, ні Заявником, ні його батьком заява про відкриття спадкової справи не відкривалась, заяви про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не подавались. Після реалізації житла, в заявника декілька разів змінювалась адреса реєстрації місця проживання. Після останньої зміни адреси, Заявник звернувся до нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Нотаріус повідомив, що Заявником було пропущено строк для звернення з заявою про вступ у спадщину. На зауваження Заявника про те, що останній є таким, що вступив в спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею, нотаріус повідомив, що в такому випадку Заявник повинен надати документи, які будуть підтверджувати факт проживання Заявника разом з [PERSON] на момент її смерті. Вказані документи, а саме довідку про зареєстрованих разом з померлою на момент її смерті осіб, Заявник отримати не зміг, оскільки домова книга в нього відсутня через реалізацію житла, в якому вони проживали разом, а орган місцевого самоврядування не може надати таку довідку, оскільки в населеному пункті наявні дві вулиці з однаковою назвою. Окрім того, нотаріусом було повідомлено, що Заявнику також потрібно буде надати оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії XP N° 0146838, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за N° 153, який посвідчував право на земельну частку (пай), розміром 10.96 в умовних гектарах, виданий [PERSON] , який було видано на ім`я [PERSON] . Вказаний документ Заявник віднайти також не зміг, оскільки оригінал було втрачено в процесі переїздів з однієї адреси мешкання на іншу. В свою чергу копії сертифікату в органах ГУ Держгеокадастру в Харківській області не має, адже сертифікат було видано матері Заявника, і останньою він до органів держгеокадастру не повертався. Відповідно до вимог законодавства, копії сертифікатів на право на земельну частку (пай) органами земельних ресурсів не виготовлялись, відомості про видані сертифікати, їх реквізити, а також площу земельної ділянки вносились до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку. Тобто, в органах Держгеокадастру наявні оригінали лише тих сертифікатів, на підставі яких їх власниками було реалізовано своє право та отримано державний акт про право власності на земельну ділянку. Тобто, звернення до суду з даною заявою з боку Заявника викликано необхідністю встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення факту проживання [PERSON] на момент смерті разом з [PERSON] та [PERSON] і встановлення факту належності Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії XP No 0146838, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за No 153, який посвідчував право на земельну частку (пай), розміром 10.96 в умовних гектарах [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому, звертаю увагу суду на те, що в даному випадку, не існує спору про майнові права, адже ні право [PERSON] , яка вільно володіла та розпоряджалася належним ій правом, ні право Заявника, як спадкоємця ніким не оскаржуються. Необхідність встановлення фактів викликана виключно бажанням Заявника набути у власність спадкове майно та майнові права, які належали його матері. В свою чергу, через технічні помилки, які були допущені уповноваженими особами при присвоєнні назв вулиць, а також життєвими обставинами, досягнення цих цілей без відповідного рішення суду є неможливим. Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 7 ст. ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved