Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У грудні 2022 року позивачка звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.10.2002 року, актовий запис № 94. На теперішній час [PERSON] продовжує навчання на третьому курсі Білоцерківського національного аграрного університету на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання. На теперішній час відповідач є працездатною особою, отримує заробітню плату, добровільно матеріальної допомоги на утримання на період навчання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною 23-х річного віку. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до довідки №1092 від 02.12.2022 року [PERSON] навчається у Білоцерківському національному аграрному університеті та є студентом 3 курсу за денною формою навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд, бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, отримує заробітну плату та те, що законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Тому, виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь повнолітнього сина підлягають стягненню на період навчання аліменти. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, суд вважає доцільним стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини на період її навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною 23-х річного віку. Стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, на думку суду, не поставить останнього у скрутне матеріальне становище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved