Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявниці (позивачки) 1.1. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12.12.2022 у справі № 165/2227/22 було частково задоволено позов [PERSON] до Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади, та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права і обов`язки забудовника житлового будинку (з надвірними будівлями і спорудами), розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згадане рішення сторонами оскаржено не було, набрало законної сили і є чинним на теперішній час. 1.2. До суду 10.04.2023 від представника позивачки - адвоката Філюка В.І. надійшла заява про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами. Адвокат зазначає, що лише в березні 2023 року позивачці [PERSON] стали відомі істотні обставини, котрі мають значення для вирішення цивільної справи № 165/2227/22. Зокрема, позивачка зверталась до Литовезької сільської ради з проханням переглянути наявні документи (погосподарські книги) з метою з`ясування, на якому правовому титулі належав будинок, розташований по [ADDRESS] , колишньому володільцю нерухомості [PERSON] .. Згідно з отриманим [PERSON] з сільської ради документом (витягом з погосподарської книги № 8 за 1991-1995 роки) за особовим рахунком № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] зведений в 1933 році, має загальну площу 50 кв. м., житлову площу 21 кв. м., належав громадянину [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , членом домоволодіння був син померлого [PERSON] , [INFO] .. 1.3. Представник позивачки зауважує, що погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, здійснюваного в України (УСРС) з1979 року, в цих документах зазначались рік введення будинку в експлуатацію, такі записи визнавались як акти органів влади (публічні акти), котрі підтверджують право приватної власності на нерухомість. Адвокат просить суд переглянути згадане судове рішення за нововиявленими обставинами, ухвалити нове судове рішення в справі № 165/2227/22 про визнання за [PERSON] після смерті її брата [PERSON] права власності на житловий будинок (з надвірними будівлями і спорудами), розташований за адресою: [ADDRESS] . 2. Стислий виклад позиції відповідача 2.1. Відповідача - Литовезьку сільську раду Володимирського району Волинської області, яка діє від імені та в інтересах відповідної територіальної громади, було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду судом заяви [PERSON] .. 2.2. Відповідачем не направлено до суду уповноваженого представника для участі в судовому засіданні, заявлено клопотання щодо здійснення розгляду справи без участі такого представника. 2.3.Згідно з ч.2 ст. 429 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України справа щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 2.4. За загальним правилом (ч.1 ст. 223 ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відтак, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви [PERSON] без участі представника Литовезької сільської ради. 3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі 3.1.Ухвалою судді від 14.04.2023 відкрито провадження за заявою [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 12.12.2022 у справі № 165/2227/22, призначено судовий розгляд відповідної заяви на 27.04.2023 на 11 год. 00 хв.. 3.2. Представник позивачки - адвокат Філюк В.І. 21.04.2023 подав до суду клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (із застосуванням власних технічних пристроїв). Таке клопотання задоволено ухвалою судді від 25.04.2023. 3.3. Під час судового розгляду цивільної справи позивачка [PERSON] , представник позивачки - адвокат Філюк В.І. (діє на підставі свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1049, виданого 08.10.2018 Радою адвокатів Волинської області, договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2022, ордера серії АС № 1040872 на надання правової (правничої допомоги), виданого адвокатом 03.04.2023) заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримали, просили її задовольнити, на обґрунтування своєї позиції навели доводи, аналогічні викладеним у заяві. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані учасниками справи 4.1. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України). 4.5. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12.12.2022 у справі № 165/2227/22 встановлено, що [PERSON] є неповнорідним братом [PERSON] .. Брат позивачки проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] у с. Литовеж Володимир-Волинського району Волинської області. Позивачкою виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , котрий залишився після смерті [PERSON] .. 4.6. [PERSON] є батьком [PERSON] , народився [INFO] , постійно мешкав у [ADDRESS] , помер [INFO] , після нього залишилось спадкове майно: грошові кошти на рахунках та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не залишив заповіту щодо належного йому майна. За життя [PERSON] свідоцтво про спадщину за законом після смерті [PERSON] не отримував. 4.7. На домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , право власності, інші речові права, іпотеки обтяження не зареєстровані за будь-якими особами; на ім`я фізичної особи [PERSON] не зареєстровані право власності, інші речові права. Згідно з довідкою КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» інвентаризація на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не здійснювалась, станом на 31.12.2012 право власності на вказане майно не було зареєстроване. 4.8. За повідомленнями Литовезької сільської ради, архівного відділу Володимир-Волинської РДА, Державного архіву Волинської області в цих установах не збереглись документи, які б підтверджували надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] , укладення відповідного договору між [PERSON] та виконкомом Литовезької сільської ради, прийняття в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 4.9. [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Башинської Л.П. з заявою щодо видачі їй свідоцтва про спадщину за законом після смерті [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса від 13.07.2022 позивачці відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки у справі відсутні правовстановлюючі документи, котрі б підтверджували належність домоволодіння [ADDRESS] спадкодавцеві [PERSON] .. 4.10. Ухвалюючи рішення від 12.12.2022 у справі № 165/2227/22 щодо часткового задоволення позовних вимог [PERSON] , суд виходив з того, що згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, котрі належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, але, якщо [PERSON] за життя не мав права власності на спірне домоволодіння, то відповідно таке право не могло перейти в порядку спадкування після його смерті до [PERSON] , а згодом - до [PERSON] .. Оскільки позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] ,, [PERSON] мала право на спадкування майнових прав спадкодавця (спадкодавців), у тому числі прав забудовника, суд вважав ефективним способом судового захисту прав позивачки (які не визнаються невизначеним колом осіб) визнання за нею прав і обов`язків забудовника житлового будинку (з надвірними будівлями і спорудами), а не визнання за позивачкою права власності на згадане нерухоме майно. 4.11. Згідно з отриманим [PERSON] з Литовезької сільської ради документом (вих. № 81 від 06.03.2023) - витягом з погосподарської книги № 8 за 1991-1995 роки- за особовим рахунком № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] був зведений у 1933 році, має загальну площу 50 кв. м., житлову площу 21 кв. м., належав громадянину [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , єдиним членом цього домоволодіння був син померлого [PERSON] , [INFO] .. 4.12. Про наявність такого запису в погосподарських книгах Литовезької сільської ради суду та учасникам процесу не було відомо станом на день завершення судового розгляду цивільної справи № 165/2227/22. Натомість згідно з повідомленням Литовезької сільської ради від 07.12.2022 № 721, наданим на запит суду, в цій установі не збереглись документи, які б підтверджували надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] , укладення відповідного договору між [PERSON] та виконкомом Литовезької сільської ради, прийняття в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи заяву [PERSON] щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами по суті, суд виходить з такого. 5.2. Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. 5.3. Згідно з п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. 5.4. Обставини, які згідно з п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, вони повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, вони повинні бути встановленими після набрання ним законної сили. 5.5. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі, можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. 5.6. Обставини, на які посилається заявниця та її представник, обґрунтовують вимоги позивачки, мають в конкретному випадку істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишались невідомими особам, які беруть участь у справі, стали відомими вже після ухвалення судового рішення, а відтак, вони є нововиявленими обставинами. Крім того, ці обставини підтверджуються фактичними даними (доказами), які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення, вони впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається. 5.7. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу (ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 5.8. Ст. 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності визнано непорушним. 5.9. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 5.10. Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 5.11. Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. 5.12. Як зазначено в ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 5.13. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В свою чергу, за змістом ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 5.14. Предметом судового розгляду в цивільній справі є констатація наявного речового права позивачки на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , до складу згаданого домоволодіння входять: житловий будинок, прибудова, колодязь. Право власності на вказане домоволодіння не є зареєстрованим за жодною особою. 5.15. Зі змісту наданих представником позивачки документів убачається, що будинок по [ADDRESS] зведений впродовж 1933 року, його попереднім власником зазначено [PERSON] . 5.16. Згідно з правовими позиціями, викладеними в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору щодо визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 (втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995), та інших нормативно-правових актів. 5.17. Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затв. наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. 5.18. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56), передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності. 5.19. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. 5.20. Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. 5.21. У постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13 висловлена правова позиція, згідно з якою право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Указ Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 та Постанова Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. 5.22 [PERSON] був рідним батьком [PERSON] (неповнорідного брата позивачки) та вітчимом [PERSON] ; він помер [INFO] у с. Литовеж Іваничівського району Волинської області. 5.23. На час смерті [PERSON] чинними були положення Цивільного кодексу (ЦК) України (ухвалений 16.01.2003, в ред. станом на 19.07.2017), які регулювали, зокрема, спадкові правовідносини. 5.24. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 5.25. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України). 5.26. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). 5.27. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За загальним правилом, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1258 ЦК України). 5.28. Згідно зі ст. 1261 ЦК України при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 5.29. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). 5.30. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. 5.31. Зі змісту довідки Литовезької сільської ради від 08.07.2022 № 216 убачається, що [PERSON] мав зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] , помер [INFO] , разом з [PERSON] проживав і був зареєстрований його син [PERSON] , останній прийняв спадщину після батька, але не здійснив належного оформлення своїх спадкових прав. 5.32. Відтак, суд вважає доведеним фактичне прийняття [PERSON] спадщини (з чого б вона не складалась) після смерті його батька [PERSON] , оскільки [PERSON] впродовж 6 місяців з дня смерті батька (і відповідно - з дня відкриття спадщини) не заявив про свою відмову від спадщини. 5.33. [PERSON] помер [INFO] у с. Литовеж (Володимир-Волинський район) Волинської області. За життя [PERSON] не склав заповіту, єдиною спадкоємицею за законом після його смерті є неповнорідна сестра померлого [PERSON] (позивачка). 5.34.Позивачка зверталась до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Башинської Л.П. з заявою щодо видачі їй свідоцтва про спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 13.07.2022 [PERSON] відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки у справі відсутні правовстановлюючі документи, котрі б підтверджували належність домоволодіння [ADDRESS] спадкодавцеві [PERSON] .. 5.35. Позивачка через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно позбавлена можливості оформити своє право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже її право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). 5.36. Стороною позивача доведено записами в погосподарській книзі Литовезької сільської ради існування права власності померлого нині [PERSON] на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] . Про наявність таких записі у погосподарських книгах Литовезької сільської ради суду та учасникам процесу не було відомо станом на день завершення судового розгляду цивільної справи № 165/2227/22. 5.37. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Отже, якщо [PERSON] за життя мав право власності на спірне домоволодіння, то відповідно таке право перейшло в порядку спадкування після його смерті до [PERSON] , а згодом - до [PERSON] .. 5.38. Отже, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON] , але оформити своє право на спірні земельні ділянки не має можливості, порушене право підлягає захисту, а позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування підлягають задоволенню. Спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачкою права власності на об`єкт нерухомого майна не порушує права та законні інтереси інших осіб. 5.39. Відповідно до ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може, зокрема, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення.

Outcome: approved