Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача ТОВ " Вердикт Капітал", з вимогами про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №3418, вчиненого 12 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ " Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 13\~282 грн 89 коп. Позивач зазначає, що про наявність заборгованості за вказаним вище виконавчим написом вона дізналася 03 січня 2023 року з відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень про відкриття виконавчого провадження №69687060 від 18 серпня 2022 року. Вважає, що вказаний вище виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, вказала, що вона не укладала з відповідачем жодного нотаріально посвідченого договору, а документи, які надані для вчинення виконавчого напису мають свідчити про безспірність суми заборгованості. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі та без участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив, згідно якого позову не визнає, зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються судом на підставі наданих сторонами доказів. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що з доводами відповідача позивач не погоджується, відповідачем не подано будь яких доказів безспірності заборгованості, якої позивач не визнає в повному обсязі, стверджує, що кредитних коштів не отримувала. Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 1073,60 грн. судового збору та 4142 грн витрат на правову допомогу. Треті особи в судове засідання не з`явилися, заперечень не надали. Від приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих А. І. надійшло клопотання щодо розгляду справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача, відповідача і третіх осіб на підставі наявних у справі документів. Встановлено, що 12 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. видано виконавчий напис №3418 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн фінанс " заборгованості в сумі 13\~282 грн 89 коп. 18 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А. І. відкрито виконавче провадження №69687060 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису. Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Крім цього, у постанові від 21.09.2021 року (п.83) у справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано нотаріально посвідченого договору про надання кредиту позивачу, не надано будь - яких інших доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача на день вчинення напису, суд приймає до уваги обставини зазначені позивачем та її представником, що безумовно свідчать про наявність спору між сторонами. В свою чергу відзив відповідача не містить будь якої доказової інформації по суті даної справи. В зв`язку з цим виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, отже позов підлягає задоволенню. Представником позивача\~заявлено клопотання\~про стягнення\~з відповідача\~в користь\~позивача 4124 грн витрат на правничу допомогу, розрахунок якої зроблено у відповіді на відзив відповідача. Визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №910/14598/20, аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19. В договорі про надання правової допомоги, без дати укладення, відсутні умови та пункти щодо розміру, порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються. У позовній заяві заявлено попередній розрахунок суми судових витрат в розмірі сплаченого судового збору 1073,60 грн. Тому суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. На підставі\~ ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду. Таким чином позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial