Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

24.03.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.01.2013 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №31. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, зокрема, що 26.01.2023 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26.01.2013, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №31. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, внаслідок протилежних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Оскільки вони з відповідачем абсолютно різні люди за складом характеру, вони не змогли поновити взаєморозуміння, що призвело до повного відчуження один від одного. Спільно із відповідачем вони не проживають з вересня 2022 року, шлюбні відносини між ними з того часу, фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактичне, сім`я припинила своє існування, подальше сумісне життя та збереження сім`ї - неможливе. Крім того, вона впевнена, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та її інтересам. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 15). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду надійшла заява від позивача [PERSON] , завірена нотаріусом, в якій вона просить провести судове засідання без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , завірена нотаріусом, в якій він зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності та не надавати строк на примирення (а.с. 18). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 26.01.2013 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №31 (а.с. 3). Згідно позовної заяви, господарство та побут подружжя ведуть окремо один від одного, мешкають окремо. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, за згодою позивача, прізвище [PERSON] залишити « [PERSON] ». Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved