Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Однак, сім`я розпалась, внаслідок різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, в просильній частині позовної заяви представник позивача просить розглядати справу у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив згідно якого, просить провести розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, час для примирення не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 09.10.1998 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові, взаємної поваги та підтримки. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За таких обставин та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору.

Outcome: approved