Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.12.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1890. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що останнім часом сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. [PERSON] зазначає, що сімейне життя із відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб, втрату почуття любові. Також позивач вказує, що зазнавала домашнього насильства з боку чоловіка та перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобіганню та протидії насильству. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 30.12.2011 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб - актовий запис №1890. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про надання строку для примирення, однак сторони не скористались наданим судом часом для примирення, оскільки після спливу строку позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. З матеріалів справи вбачається, що подружжя має дитину якій не виповнився один рік, однак позивачем надано докази, що підтверджують факт вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] . Крім того, наразі позивач разом з дітьми перебуває у Притулку для жінок, які постраждали від домашнього насильства та/або за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобіганню та протидії насильству, що підтверджується довідкою від 11.01.2023 року (а.с.11). За таких обставин, суд прийняв позовну заяву і вважає можливим розглядати позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною 1 року. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, сторони не дійшли примирення протягом часу визначеного судом, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved