Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

03 січня 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. підставою для розірвання шлюбу стало те, що між ними відсутні спільні інтереси, виявилися різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач і відповідач спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що його з відповідачем шлюб наразі фактично припинив існування, у зв`язку з чим позивач наполягає на розірванні шлюбу. 12 січня 2023 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Представник позивача - адвокат Качан Р.Ю. подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позов. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причину не повідомила, відзиву не подала. Враховуючи викладене, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 222. Місце реєстрації: Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подала, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved