Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач через свого представника 30 вересня 2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2013 по 01.09.2022 у розмірі 46 197,42 грн, суму інфляційних нарахувань у розмірі 45 733,68 грн, 3% річних у розмірі 5 752,48 грн, та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що відповідач є власником, зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . На утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Однак, відповідач за спожиті послуги не сплачує. У зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася вищевказана заборгованість. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.11.2022 за вказаним вище позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання 27.04.2023 не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки до суду не надав. У судовому засіданні 28.03.2023 відповідач у задоволенні позову просив відмовити у зв`язку з тим, що позивачем безпідставно та неправомірно нараховується заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Всі надані позивачем розрахунки заборгованості не є дійсними та створені з порушенням вимог чинного законодавства. Окрім того, просив застосувати строки позовної давності, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нарахована позивачем за межами строків позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з Державного реєстру права власності, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З інформації, що надана Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА вбачається, що відповідач зареєстрований у вказаній вище квартирі з 1982 року по теперішній час. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників та є обов`язковими для виконання всіма співвласниками. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок [ADDRESS] , для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання процесуальних вимог, що передбачені ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним у повному обсязі грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходиться його квартира. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] у нього перед позивачем утворилася заборгованість за період з 01.09.2013 по 01.09.2022 у розмірі 46 197,42 грн. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 ЦК України судом встановлено, що за період з 01.09.2013 по 01.09.2022 у відповідача перед позивачем також існує заборгованість по інфляційних нарахуваннях у розмірі 45 733,68 грн та по 3% річним у розмірі 5 752,48 грн. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З розрахунку заборгованості по квартирі відповідача судом вбачається, що останній платіж [PERSON] було здійснено у червні 2021 року на суму 1 999,85 грн. Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Тому, враховуючи вищенаведене, судом здійснено власний розрахунок в межах строків позовної давності за період з червня 2018 року по 01.09.2022, з якого вбачається, що у відповідача перед позивачем існує наступна заборгованість: зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 21 278,40 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 424,84 грн та 3% річних в розмірі 985,96 грн. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання квартири, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, а саме в межах строків позовної давності. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, суд присуджує повернути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України; ст. 9-11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та

Outcome: partial