Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власницею 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі Договору дарування, за №1592 від 26.03.1999 року. Відповідач є рідним братом позивачки, який зареєстрований у вищевказаному житловому будинку, однак не проживає в будинку з осені 2009 року, також в утриманні житла участі не бере, комунальні послуги не сплачує, у зв`язку з чим позивачка не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження житловим будинком. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року відкрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 17.03.2022 року на 10год. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 04.10.2022 року на 11год. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення, також просила суд розгляд справи проводити за її відсутності (арк.сп.40). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вавчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що відповідно до Договору дарування від 26.03.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального окуругу Юрасовою А.М., [PERSON] подарувала [PERSON] 57/100 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , з господарськими і побутовими спорудженнями та спорудами, розташоване на земельній ділянці, яка має міру 418 кв.м. (арк.сп.9). Відповідно до листа КП «БТІ» ОМР від 11.10.2022 року №18848/04-04, вбачається про те, що станом на 31.12.2012 року, право власності на 57/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за фізичною особою « [PERSON] » на підставі договору дарування, посвідченого Юрасовою А.М. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 26.03.1999, р. №1592. Реєстраційний запис зроблено 02.04.1999 за реєстровим номером 13976 у реєстровій книзі 120доп на сторінці 190 (арк.сп.41). Однак, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №314017438 від 02.11.2022 року, вбачається про те, що право власності на домоволодіння загальною площею 61,9 кв.м., житлова - 46,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] належить: - 43/200 на праві приватної спільної часткової власності - [PERSON] ; - 43/200 на праві приватної спільної часткової власності - [PERSON] ; - 43/100 на праві приватної спільної часткової власності - [PERSON] . Відповідно до відомостей Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №СЗ-289427-ф/л від 02.11.2021 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.сп.17). Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, але з 2009 р. в вищевказаному житловому будинку не проживає, особисті речі в житловому приміщенні відсутні, що підтверджується Актом про не проживання від 04.11.2021 року (арк.сп.16). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачка не надала суду письмових доказів про право власності на 57/100 частину житлового будинку [ADDRESS] , а тому, права власника відповідачем не порушувалися. Також, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не доказані та не доведені. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed