Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначає, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») 07.05.2021 було укладено кредитний договір № 2458608576/679456. 16.02.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 2458608576/679456. Таким чином, позивач має право вимоги до відповідача. Заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 12640,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 3180,00 грн; заборгованості за відсотками 9460,50 грн; заборгованості за пенею 0,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм»» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») 22.04.2021 було укладено кредитний договір № 13896-04/2021. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 13896-04/2021. Таким чином, позивач має право вимоги до відповідача. Заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 15367,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн; заборгованості за відсотками 10867,50 грн; заборгованості за пенею 0,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в сумі 28008,00 грн в повному обсязі, а також судові витрати по сплаті судового збору 2684, 00 грн та 1342 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи. 07.03.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому адвокат Павелко Р.С. просив поновити строк на його прийняття, як пропущений з поважних причин, і відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, посилаючись на ті обставини, що позивач не надсилав відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитних договорах та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу; матеріали справи не містять повідомлень позивача, адресованих відповідачу про відступлення права вимоги заборгованості по кредитних договорах та включення персональних даних до бази персональних даних; розрахунок заборгованості позивача включає період після 27.06.2021 і до 16.02.2022, тобто виходить за межі 37-денного строку, протягом якого відповідач мав повернути позивачеві кошти за кредитами. Ухвалою суду від 18.04.2023 заяву представника відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено та продовжено такий строк до 30.04.2023. 25.04.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача надіслано до суду відповідь на відзив, в якому вона заперечувала проти аргументів представника відповідача, вказуючи на те, що підписуючи кредитні договори, відповідач погодився з умовами їх надання, усвідомлюючи правові наслідки такої згоди. Крім того, зазначила, що нарахування відсотків за кредитами здійснювалося у відповідності до умов договорів про надання фінансових кредитів та додатків до них і припинилося на 90 -й календарний день, починаючи з першого дня прострочення договорів. Надала суду розрахунок заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 13896-04/2021 від 22.04.2021. Вказала також на те, що за договорами факторингу передача повідомлення боржнику про відступлення права вимоги позивачем не передбачено. На підставі викладеного відзив представника відповідача просила не брати до уваги як безпідставний та необґрунтований, позовні вимоги прохала задовольнити в повному об`ємі. У встановлений судом строк заперечення на відповіді на відзив від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») 07.05.2021 було укладено кредитний договір № 2458608576/679456, що підтверджується копією індивідуальної частини такого договору (а.с. 7-9). Відповідно до умов договору, кредитор надав, а відповідач отримав 3200 грн фінансового кредиту на строк 30 днів, тобто до 05.06.2021. За користування кредитом відповідач сплачує кредитору 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки фіксована. Таким чином, згідно Додатку до договору, сума відсотків, що підлягає до сплати відповідачем становить 2400,00 грн (а.с. 8). Відповідно до заявки від 06.06.2021 на продовження строку дії вищевказаного договору про надання фінансового кредиту сторони уклали Додаткову угоду №2, якою такий строк продовжено на 31 день, тобто до 05.07.2021 (а.с. 10), у зв`язку з чим було змінено графік розрахунку та сукупну вартість кредиту. 16.02.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги (а.с. 11-13), за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 2458608576/679456 (а.с. 14-15). Таким чином позивач має право вимоги до відповідача. Заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 12640,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 3180,00 грн; заборгованості за відсотками 9460,50 грн; заборгованості за пенею 0,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. Крім того, між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм»» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») 22.04.2021 було укладено кредитний договір № 13896-04/2021 (а.с. 21-22). Відповідно до умов договору, кредитор надав, а відповідач отримав 4500 грн фінансового кредиту на строк 30 днів, тобто до 21.05.2021. За користування кредитом відповідач сплачує кредитору 584,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,60% на добу, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до заявки від 20.05.2021 на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту сторони уклали Додаткову угоду №3, якою відстрочено таке зобов`язання на 7 днів, тобто до 26.05.2021 (а.с. 24), у зв`язку з чим було змінено графік розрахунку та сукупну вартість кредиту. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги (а.с. 26-27), за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 13896-04/2021 (а.с. 28-29). Таким чином позивач має право вимоги до відповідача. Заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 15367,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн; заборгованості за відсотками 10867,50 грн; заборгованості за пенею 0,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] має загальну суму заборгованості за кредитом 28008,00 грн, а саме: -заборгованість за кредитним договором № 2458608576/679456 становить 12640,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 3180,00 грн; заборгованості за відсотками 9460,50 грн; -заборгованість за кредитним договором № 13896-04/20212 становить 15367,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн; заборгованості за відсотками 10867,50 грн. Судові витрати, понесені позивачем, становлять 2684, 00 грн сплаченого судового збору та 1342 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» 07.05.2021 було укладено кредитний договір № 2458608576/679456. 06.06.2021 року відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено додаткову угоду до вищевказаного кредитного договору, якою строк дії договору продовжено строком на 30 днів. 16.02.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 2458608576/679456. Таким чином позивач має право вимоги до відповідача і у зв`язку із несплатою заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 12640,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 3180,00 грн; заборгованості за відсотками 9460,50 грн. Крім того, між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм»» 22.04.2021 було укладено кредитний договір № 13896-04/2021. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 13896-04/2021. Таким чином позивач має право вимоги до відповідача і у зв`язку з несплатою заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 15367,50 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу 4500,00 грн; заборгованості за відсотками 10867,50 грн. У підсумку загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 28008,00 грн та судові витрати 2684,00 грн сплаченого судового збору та 1342,00 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи. Суд вважає доведеними факти підписання вищевказаних договорів про надання фінансових кредитів між вказаними кредиторами та [PERSON] , оскільки це не оспорюється сторонами, а також факт підписання як додаткової угоди до договору № 2458608576/679456, так і додаткової угоди до договору № 13896-04/2021. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неотримання відповідачем повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитних договорах, оскільки графіки розрахунків є невід`ємною частиною цих договорів, про що зазначено у них самих, а факт підписання цих договорів відповідачем встановлений судом. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача також про те, що відповідач не отримував від позивача повідомлень про відступлення права вимоги заборгованості по кредитних договорах, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. В свою чергу відповідачем не доведено того, що він сплачував заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за договорами позики відповідач належним чином не виконав, у передбачені договором строки суму позики та відсотки за користування ним позичальнику не сплатив. Таким чином, суд встановив, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредитів відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення сум заборгованості за основною сумою боргу по обох кредитах відповідно 3200,00 грн та 4500 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам суд виходить з такого. Додатковою угодою до договору № 2458608576/679456 строк дії цього договору продовжено сторонами на 30 днів, тому відповідач повине сплатити позивачу відсотки передбачені цим договором за строк його початкової дії - 30 днів в сумі 2400 грн., а також відстоки за строк, на який дію цього договору продовжено - 30 днів в сумі 2400 грн. Щодо інших нарахованих сум відсотків по обох кредитних договорах, суд зазначає, що у відповіді на відзив представником позивача надано до матеріалів справи розрахунок заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 13896-04/2021 від 22.04.2021 у вигляді таблиці, з якого вбачається, що відсотки за цим кредитним договором нараховані позивачем за межами строку дії договору. При цьому розрахунок, наданий позивачем, належним чином не завірений представником, немає доказу надіслання його стороні відповідача. Іншого ж розрахунку, а саме - заборгованості по Договору про надання фінансового кредиту № 2458608576/679456 взагалі матеріали справи не містять. При цьому, суд, здійснюючи власні розрахунки в межах строку дії цього договору прийшов до переконання, що відповідач повинен сплатити позивачу 4800 грн нарахованих відсотків за 60 днів дії договору, в іншій же частині позовні вимоги про стягнення відсотків слід залишити без задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 2684 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.02.2023. Вказані позивачем судові витрати в сумі 1342 грн, що пов`язані з з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження, забезпеченням доказів в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачем не доведені, а отже стягненню із відповідача не підлягають. Зважаючи на\~те,\~що позов\~задоволено частково,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати у\~розмірі 52,34 % сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного та,

Outcome: partial