Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся заступник керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль), Уманської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів в розмірі 23 324 гривень.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 29.06.2022 о 13.30 годині в м. Умань на ставу Осташівський, що перебуває у власності Уманської міської територіальної громади, ловив рибу забороненим для любительського і спортивного рибальства сіткоснастевим виробом волочок та виловив 7 свіжих раків, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП, та завдав збитків на суму 23 324 гривень. За фактом грубого порушення правил рибальства уповноваженою особою Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області 29.06.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення № 010414 за ч. 4 ст. 85 КУпАП відносно [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . У подальшому, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2022 у справі № 705/2658/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 гривень з конфіскацією сіткоснастевого виробу волочок. Вказана постанова не оскаржувалася правопорушником та набрала законної сили 05.09.2022. Згідно розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, [PERSON] своїми протиправними діями, а саме: порушенням вимог природоохоронного законодавства, що виразилися у незаконному вилові водних ресурсів, завдав шкоди у розмірі 23 324 гривень. Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкоду, завдану внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та завданою шкодою. 18.08.2022 Уманською окружною прокуратурою на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області скеровано запит № 53-1661Вих-22 щодо фактів порушень законодавства у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів. Згідно відповіді Управління від 20.09.2022 № 1-5-9/1109-22 встановлено факт порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та невідшкодування шкоди, нарахованої Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області у сумі 23 324 гривень, завданої рибному господарству України незаконними діями [PERSON] , що виразилися у незаконному вилові водних біоресурсів. Збитки у добровільному порядку [PERSON] не відшкодовані. Управлінням скеровано [PERSON] листа-вимогу про добровільне відшкодування збитків, повідомлення про намір добровільної їх сплати не надходило. Разом з тим, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області позов про відшкодування шкоди, завданої [PERSON] , пред`явлено не було. Уманською окружною прокуратурою 07.10.2022 на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області надіслано лист № 53-2239вих-22 щодо надання інформації про відшкодування [PERSON] збитків у сумі 23 324 гривень у добровільному порядку, вжиті Управлінням заходи щодо стягнення вказаної суми збитків, а також щодо того чи будуть вживатися заходи зі стягнення нарахованих збитків в судовому порядку. Згідно відповіді № 1-5-9/1258-22 від 17.10.2022 Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області не буде звертатися до суду із позовною заявою про стягнення в судовому порядку збитків, завданих водним біоресурсам України неправомірними діями [PERSON] у зв`язку із відсутністю коштів на сплату судового збору. Отже, на даний час збитки завдані незаконними діями [PERSON] , що виразилися у незаконному вилові водних біоресурсів за допомогою забороненого сіткоснастевого знаряддя лову у сумі 23 324 гривень не відшкодовано. Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області з позовною заявою до суду про стягнення зазначених збитків не звернулося та повідомило про відсутність можливості звернутися до суду у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, що у подальшому може призвести до спливу строків звернення до суду з відповідною позовною заявою та невідшкодування збитків, завданих державі. Просить суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , має ІПН [NUMBER] , на користь держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області 23324 гривень шкоди, завданої рибному господарству України, а також стягнути з [PERSON] на користь Черкаської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 гривень. Ухвалою судді від 01.02.2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль), Уманської міської ради. Судом встановлено, що згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2022 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме за те, що він 29.06.2021 року о 13 годині 30 хвилин в м.Умань на ставу Осташівський ловив раків забороненим сіткоснастевим виробом раколовка та виловив живих раків 7 шт., своїми діями порушив пп.1 п.3.15 Правил Любительського і спортивного рибальства. Згідно листа Державного агентства меліорації та рибного господарства України управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області №1-5-9/1109-22 від 20.09.2022, щодо спричиненої шкоди, що була завдана порушенням вимог природоохоронного законодавства Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області шкода за результатами рейду проведеного 04-05 серпня 2022 року на території Уманського району склала 166549 грн. 00 коп., а саме [PERSON] на 23324 гривні. Відповідно до листа Державного агентства меліорації та рибного господарства України управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області №1-5-9/1258-22 від 17.10.2022, щодо представлення інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру», просять Уманську окружну прокуратуру звернутись до суду в інтересах держави з позовом про відшкодування шкоди та стягнення збитків [PERSON] . Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про тваринний світ»; Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища»; Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Постановою КМ України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно зі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як слідує з ст. 3 даного Закону об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Як вбачається із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та статтею 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до ст. ст. 27, 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань. У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Мінагрополітики за поданням Держрибагентства, погодженим з Мінприроди. Відповідно до п. 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р., (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Згідно п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.1999 року, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Пунктом «б» статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно із ст.ст. 47, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, завдана порушенням природоохоронного законодавства підлягає стягненню та зарахуванню на спеціальні рахунки місцевого бюджету, у даному випадку до фонду охорони навколишнього природного середовища Уманської міської ради. Ненадходження значної суми суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету. Таким чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому. Як випливає зі змісту постанови Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльність установи, яка фінансується з бюджету. Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень та вказує на наявність підстав для застосування представницьких повноважень прокурором, адже, відповідно до вимог чинного національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, факт не звернення відповідного суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок захисту інтересів держави, до суду з відповідною позовною заявою, не залежно від наявності чи відсутності коштів на сплату судового збору, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави таким суб`єктом владних повноважень. Згадана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18. З наведених вище положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. У даному випадку бездіяльність контролюючого органу привела до порушення інтересів держави, адже з моменту виявлення правопорушення, зокрема з 29.06.2022, завдана навколишньому природному середовищу шкода, залишається невідшкодованою. Як результат, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області не вжито заходів щодо звернення до суду із позовною заявою, з метою стягнення з відповідача коштів до відповідних бюджетів, які можуть бути залучені державою та органами місцевого самоврядування для реалізації загальнодержавних та місцевих програм, в тому числі, щодо охорони навколишнього природного середовища, тому існує необхідність вжиття заходів представницького характеру Уманською окружною прокуратурою. Отже збитки, завдані внаслідок незаконного вилову риби на території Уманської міської територіальної громади, у відповідності до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу\~України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища відповідної об`єднаної територіальної громади, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив норми законодавства України законодавства про охорону навколишнього природного середовища та своїми діями спричинив шкоду інтересам держави на суму 23324 гривні, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури.

Outcome: approved