Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Лисенко Г.О. звернулась до суду з позовом про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 01.09.1999 [PERSON] була прийнята на роботу в Громадську організацію «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА», а з 01.10.2011 була прийнята на посаду головного бухгалтера у вищевказаній організації. Позивачка з 08.08.2022 по 31.08.2022 перебувала у щорічній основній відпустці згідно Наказу 27/07-1 від 27.07.2022. Наказом №42-ГП/2022 від 20.09.2022 позивачка була звільнена за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Зазначають, що з документами, які вказані в Наказі про звільнення, відповідач не ознайомлював [PERSON] , та копії наказів про догани позивачці не надавались. Також відповідач не вжив заходів для отримання від [PERSON] письмових пояснень і не звертався до [PERSON] з метою отримання письмових пояснень щодо виявленого невиконання службових обов`язків, відповідач не врахував особу позивачки, поважність причин, характер порушення та того, що на території відповідача було введено дистанційну роботу. Також відповідачем було порушено порядок звільнення позивачки. Відповідачем в день звільнення [PERSON] не було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, не надано письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми в день звільнення згідно ст. 47, 116 КЗпП України, не внесено записів до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про трудовий стаж Позивача. На підставі вищенаведеного позивачка вважає дії відповідача, Наказ про звільнення та Накази про оголошення доган незаконними та такими, що підлягають скасуванню та просить: Визнати протиправним та скасувати Наказ від 30.08.2022 «Про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків», виданий Громадською організацією «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА»; Визнати протиправним та скасувати Наказ від 01.09.2022 «Про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків» виданий Громадською організацією «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА»; Визнати протиправним та скасувати Наказ №42-ГП/2022 від 20.09.2022, виданий Громадською організацією «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА» про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера за п. 3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов`язків; Поновити [PERSON] на посаді головного бухгалтера Громадської організації «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА» з 22.09.2022; Стягнути з Громадської організації «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 42 546,40грн, компенсацію за 48 днів невикористаної відпустки у розмірі 12 532,80грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу, що станом на 19.10.2022 становить суму 22 822,20грн без урахування обов`язкових податків та зборів, з врахуванням збільшення розміру на день прийняття рішення; Зобов`язати Громадську організацію «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА» нарахувати на суму заробітної плати [PERSON] за період з 01.01.2022 по 21.09.2022 єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч. 2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку, подати до державних органів відповідні фінансові звітності; Стягнути з Громадської організації «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА» на користь [PERSON] витрати по судовому збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.10.2022, було відкрито провадження по справі, та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» 21.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що вимоги позивача безпідставні та не підлягають задоволенню. Твердження позивача про те, що відповідач не отримав та не вжив заходів для отримання від [PERSON] письмових пояснень та відповідач не звертався до [PERSON] з метою отримання письмових пояснень щодо виявленого невиконання службових обов`язків - не відповідають дійсності. Відповідач вказує, що позивачці [PERSON] направлялись копії всіх документів із запропонуванням надати письмових пояснень. Обставини інформування позивачки і вжиття заходів для отримання пояснень від позивачки також зафіксовані в Актах від 29.08.2022, 01.09.2022, 15.09.2022. Також представник Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» не погоджується з твердженням [PERSON] про те, що відповідач не врахував особу позивачки, поважність причин та характер порушення, оскільки відповідачем були проведені дослідження обставин, причин та можливі наслідки порушень скоєних позивачкою зафіксовано в Актах від 22.08.2022, 29.08.2022, 23.08.2022, 01.09.2022, 27.08.2022, 15.09.2022, Поясненнями голови правління [PERSON] від 29.08.2022, Поданням від 15.09.2022, Протоколом № 7/18.09.2022. Також відповідач зазначає, що в подальшому ними були отримані додаткові підтвердження неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, в тому числі зазначені в Консультаційному висновку спеціаліста щодо економічного дослідження діяльності ГО "МСТ "Дружба" за період з 01.01.2022 по 31.07.2022. Так було виявлено, що посадовими особами відповідача в тому числі [PERSON] , від імені відповідача, був організований збір готівкових коштів на суму 2 402 409,58грн, які були використані зазначеними особами на власний розсуд. У своєму відзиві представник Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» відхиляє твердження позивачки про те, що відповідачем було порушено порядок звільнення, а саме те, що відповідач виявивши невиконання службових обов`язків [PERSON] двічі 30.08.2022 та 01.09.2022 притягнув позивачку до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за одне те саме порушення. А 20.09.2022 відповідач втретє притягнув [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Так відповідач зазначає, що 22.08.2022 ними було виявлено порушення, яке складалося в тому, що [PERSON] головний бухгалтер МСТ "Дружба", особа, яка до 17.08.2022 була відповідальна за ведення бухгалтерського та податкового обліку МСТ "Дружба" не забезпечила сплати податків, в наслідок чого виник податковий борг, про що було складено Акт від 22.08.2022 та за результатами проведеного службового розслідування, оформленого Актом від 29.08.2022, відповідачем була оголошена догана позивачці та оформлена Наказом від 30.08.2022. Далі 23.08.2022 відповідачем було виявлено наступне порушення, яке складалося в тому, що [PERSON] головний бухгалтер МСТ "Дружба", особа, яка до 17.08.2022, була відповідальна за ведення бухгалтерського та податкового обліку МСТ "Дружба" не подала в строки встановленні законодавством до податкових органів звіти "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску". За результатами проведеного службового розслідування, оформленого Актом від 01.09.2022 відповідачем була оголошена догана позивачці та оформлена Наказом від 01.09.2022. Також 27.08.2022 відповідачем було виявлено ще одне порушення, яке складалося в невиконанні Наказу від 17.08.2022 № 29-ГП/2022 "Про призначення особи відповідальної за ведення бухгалтерського обліку", неявки на своє робоче місце в офіс Правління МСТ "Дружба" і непередані первинних документів та зведених облікових документів бухгалтерського обліку МСТ "Дружба". За результатами проведеного службового розслідування, оформленого Актом від 15.09.2022 рішення Ради МСТ "Дружба" оформленого Протоколом №7/18.09.2022 засідання Ради МСТ "Дружба", відповідачем було накладено на позивачку дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, оформлене Наказом № 42-ГП/2022 від 20.09.2022. Представник Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» у своєму відзиві не погоджується із твердженням позивачки про те, що вона виконувала роботу в дистанційному режимі, відповідно до Наказу № 06 від 04.02.2022. Оскільки згідно абз. 2 п. 5.37 Статуту МСТ "Дружба", керування роботою Правління, до складу якого належала Позивачка, відноситься до виключних повноважень Голови Правління. Голова Ради МСТ' "Дружба" не має повноважень щодо керування роботою Правління. А Наказ № 06 від 04.02.2022 від імені Голови Ради МСТ "Дружба" підписаний Положенцевим С.В. , який станом на 04.02.2022 не являвся Головою Ради МСТ "Дружба", оскільки рішенням Господарського сулу Київської області від 14.09.2021 у справа № 911/988/21 та постановою Північного апеляційного суду від 24.01.2022, які були залишені без змін постановою Верховного Суду від 07.07.2022, визнанні недійсним Рішення Ради Громадської організації Масив садівницьких товариств «Дружба» від 21.09.2019, оформлене протоколом № 9/2019 в частині обрання Головою Ради Положенцева Станіслава Валентиновича . Зазначене рішення суду вступило в силу з 24.01.2022. Також представник відповідача зазначає, що твердження [PERSON] про не отримання нею копії наказу про звільнення, неотримання розрахунку і несплату відповідачем всіх належних сум в день звільнення - не відповідає дійсності. Так як в день звільнення, 21.09.2022 позивачка не з`явилась в приміщення Правління МСТ' Дружба" та не надала реквізити свого карткового рахунку або інших реквізити на які можливо перерахування компенсації. Відповідач у відзиві звертає увагу суду, що в період з березня по серпень 2022 року, позивачка займала посаду головного бухгалтера відповідача і забезпечувала своєчасне нарахування та виплату заробітної плати, що відносилося до її безпосередніх обов`язків. Голова Правління не отримував від головного бухгалтера, посаду якого займала позивачка, жодних повідомлень, застережень або інформації в будь якому вигляді, щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань по нарахуванню і виплаті заробітної плати. На підставі вищенаведеного просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Лисенко Г.О., 29.11.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачка не погоджується з жодним твердженням відповідача виходячи з такого. Відповідач не довів отримання від позивачки пояснень при накладенні дисциплінарного стягнення. Надані відповідачем роздруківки не є належними, допустимими та достовірними доказами по справі. Так, відповідач вказує на застосування ним «електронного документообігу», проте ознак застосування відповідних систем роздруківки не містять. Тобто, надані відповідачем роздруківки не є засобом доказування, не дозволяють провести ідентифікацію адресата та відправника, не дозволяють визначити зміст. Також, відповідач не вжив заходів реального повідомлення позивачки про порушення нею посадових обов`язків та про необхідність надання письмових пояснень. Зазначають, що відповідач нібито вживав заходів у телефонному режимі. Жоден із реальних способів отримання письмових пояснень не застосований. Натомість, відповідач надає роздруківки, які не є ні належними, ні допустимими, ні достовірними доказами. А з наданих роздруківок відповідача вбачається, що ним використаний месенджер «Viber», який чинним законодавством України не віднесений до числа систем електронного документообігу. У відповіді на відзив, адвоката Лисенко Г.О., зазначає, що відповідач не довів правомірності оголошення доган позивачу. З Наказу про оголошення догани від 30.08.2022 вбачається, що позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що вона не забезпечила сплати податків, в наслідок чого виник податковий борг. Даний наказ є протиправним, оскільки жодними доказами не доведений факт незабезпечення сплати податків, та що саме внаслідок цього виник податковий борг. Враховуючи те, що у лютому-березні на території Вишгородської територіальної громади велись бойові дії, то у відповідача апріорі не могла виникнути заборгованість з даних видів податків. Відтак, викладені у Акті від 29.08.2022 відомості не відповідають дійсності. Також представник позивача зазначає, що Наказ про оголошення догани від 01.09.2022 на підставі того, що згідно Акту службового розслідування від 01.09.2022, відповідач вбачає дисциплінарне порушення у тому, що позивачка не подала до податкових органів звіти «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1-й квартал 2022 року та за 2-й квартал 2022 року - є протиправним, оскільки у період дії воєнного стану або стану війни, а також протягом трьох місяців після його завершення до фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб не застосовується адміністративна та/або кримінальна відповідальність за неподання чи несвоєчасне подання звітності та/або документів, визначених підпунктом 1 цього пункту. Отже, відсутній дисциплінарний проступок, який відповідач ставить у вину позивачу, оскільки відносно звітності за 1-й та 2-й квартал 2022 року відповідач звільнений від обов`язку його подавати у первісно визначені законодавством строки. Та відповідач не забажав отримати письмові пояснення від позивача перед притягненням до відповідальності, та надіслав повідомлення про оголошення догани за день до прийняття Наказу про догану. Також у відповіді на відзив зазначено, що відповідач не довів підстав звільнення позивачки за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки догани від 30.08.2022 та від 01.09.2022 винесені у порушення норм законодавства та без реального допущення позивачем невиконання посадових обов`язків. Відповідно, догани безпідставні та незаконні, а тому підлягають скасуванню. Відтак, виключається елемент систематичності, що є головною умовою для звільнення за п. 3 ч.1 ст.40 КЗпП України та відсутні підстави вважати, що позивач допустила невиконання службових обов`язків. Також звертають увагу, що до позивачки не було доведено зміст Наказу №29-ГП/2022 від 17.08.2022, а тому позивачка не могла приступити до його виконання. Доказів надання позивачці Наказу від 17.08.2022 відповідач не надав взагалі. Заміть цього, Відповідач надає докази надсилання «повідомлення» щодо видання наказу. Як і у випадках «ознайомлення» з наказами та актами під час оголошення доган позивачу, повідомлення щодо видання наказу від 17.08.2022 був нібито надісланий Позивачу через месенджер «Viber». Представник позивачки [PERSON] - адвокат Лисенко Г.О., у відповіді на відзив зазначає, що відповідач не довів повного розрахунку при звільненні позивачки, та відповідачем в день звільнення не було виплачено всіх належних сум, зокрема, заробітна плата, компенсація за дні невикористаної відпустки. А обов`язок нарахування та сплати заробітної плати покладається на роботодавця, а не працівника, відтак, саме у відповідача повинні зберігатися відповідні відомості. Водночас відповідач надав суду Консультаційний висновок спеціаліста, на якому вказується, що відповідачем не була доплачена заробітна плата всім працівникам на суму 103825,24грн загалом. Також зазначають, що Наказ №06 від 04.02.2022, яким введено режим дистанційної роботи, був прийнятий особою, у якої були відсутні такі повноваження згідно рішення суду. Дані твердження є беззмістовними. Щодо посилання на Рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2021 по справі №911/988/21, то позивач не була стороною провадження по справі, а тому не отримувала та не могла отримати копію цього рішення. Також до відома позивача не був доведений факт набрання законної сили Рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2021 по справі №911/988/21, не роз`яснено його зміст та юридичні наслідки. Позивачу не повідомлялось про зміну керівництва та припинення повноважень посадових осіб відповідача. Тому, у момент ознайомлення з Наказом №06 від 04.02.2022 та при його виконанні позивач не мала сумнівів у його достовірності та вживала дій щодо його виконання як наказу свого керівника. Також у відповіді на відзив, представник позивача надає оновлений розрахунок щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та згідно розрахунку середня сума заробітку за час вимушеного прогулу становить 52491,06грн та підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки. На підставі вищенаведеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Від представника Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» 14.12.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якої представник відповідача зазначає, що оскільки позивач на робочому місці не з`являлась, на дзвінки не відповідала або відмовлялась надавати будь-які пояснення і виконувати розпорядження керівника, відповідач в свою чергу користувався засобами електронних комунікаційних систем, зокрема «Viber» з метою інформування позивачки та вжиття заходів для отримання від неї письмових пояснень. Також в своїх запереченнях представник відповідача, на противагу тверджень представника позивача у відповіді на відзив, висловлює аналогічні міркування, надані ним у своєму відзиві на позовну заяву. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Лисенко Г.О., 20.12.2022 до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких надає свої обґрунтування на заперечення Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба», та зазначає, що дії відповідача, по оголошенню доган та винесення наказу про звільнення позивачки [PERSON] , а також її інформуванню відбувались з порушенням законодавства. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Лисенко Г.О. в судові засідання не з`являлись. Від адвоката Лисенко Г.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, просила позов задовольнити повністю та взяти до уваги та задовольнити середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на 12.04.2023, врахувавши розрахунок який був направлений через систему «Електронний суд» 12.04.2023, сума якого підлягає до виплати в розмірі 206 022,06грн. Представники відповідача Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» в судовому засіданні 10.05.2023 позовні вимоги не визнавали, та заперечували проти задоволення вимог в повному обсязі, просили відмовити повністю, надавши підтвердження (платіжна інструкція № 108) про повну виплату позивачки при звільненні. В судовому засіданні 10.05.2023 судом був заслуханий свідок [PERSON] . Свідок [PERSON] надав свідчення, що він є колишнім керівником Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» та особисто знає позивача [PERSON] . Зазначив, що позивачка перестала з`являтись на робоче місце з лютого 2022 року, при цьому перебувала на території України, створювала перешкоди в роботі організації, не подавала звіти та не сплачувала податки. Також свідок надав свідчення про те, що особисто попереджав [PERSON] про неправомірні дії з її боку, зазначав їй, що організація повинна працювати, але реакції від позивачки не було. Свідок вказав, що позивачка на звільнення не з`явилась, та як головний бухгалтер організації нарахувань собі не зробила. Свідок [PERSON] також надав свідчення про те, що організація звернулась до аудиторів, для проведення аудиторської перевірки, після якої було з`ясовано, що за час роботи [PERSON] на посаді головного бухгалтера організації, зникло близько двох мільйонів гривень. Також [PERSON] зазначив, що вони з [PERSON] є сусідами по дачі, де він постійно її бачив, та пропонував з`явитись на роботі та надати пояснення. Судом в судовому засіданні 10.05.2023 було задоволено клопотання представника Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» про огляд мобільного телефону, що належить колишньому керівнику організації [PERSON] , з якого направлялись всі повідомлення позивачу [PERSON] . Так, під час огляду телефону свідка [PERSON] , судом встановлено, що спілкування з [PERSON] проходило через месенджер «Viber», а переписка підтверджує обізнаність позивачки про всі Накази, які були видані відповідачем. Також свідок [PERSON] надав свідчення про те, що Наказ № 06 від 04.02.2022 про виконання роботи організації в дистанційному режимі підписаний не уповноваженою особою Положенцевим С.В. , оскільки рішенням Господарського суду Київської області визнано недійсним Рішення ради громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» про обрання Головою Ради Положенцева С.В . Постановою Північного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Київської області залишено без змін. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення без участі сторони позивача. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши сторону відповідача, свідчення свідка, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. [PERSON] працювала в Громадській організації «Масив садівничих товариств «ДРУЖБА», на посаді головного бухгалтера. Згідно Наказу № 27/07-1/00 від 27.07.2022 [PERSON] з 08.08.2022 по 31.08.2022 перебувала у щорічній основній відпустці. Відповідно до Наказу про звільнення №42-ГП/2022 від 20.09.2022 позивачка [PERSON] була звільнена за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі Наказу від 30.08.2022 «Про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків»; Наказу від 01.09.2022 «Про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків»; Акту від 27.08.2022 «Про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків»; Акту від 15.09.2022 «Службового розслідування щодо виявленого невиконання [PERSON] службових обов`язків»; рішення Ради МСТ «Дружба» оформлене протоколом №7/18.09.2022 засідання ради від 18.09.2022. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем також до позовної заяви додано копію табель обліку використання робочого часу за липень 2022 року, копію відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин), копію Наказу № 37 від 30.11.2021 про внесення змін до штатного розпису, копію Наказу № 06 від 04.02.2022 про попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену корона вірусом «COVID-19». Також судом було встановлено, що передумовою звільнення [PERSON] відбувалось на підставі таких документів, а саме: - Акту від 22.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків, відповідно до якого [PERSON] головний бухгалтер МСТ "Дружба", особа, яка до 17.08.2022 була відповідальна за ведення бухгалтерського та податкового обліку МСТ "Дружба" не забезпечила сплати податків, в наслідок чого виник податковий борг, а саме станом на 29.07.2022 у МСТ «Дружба» виник несплачений податковий борг в сумі 14365,01грн з Податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки; та станом на 01.08.2022 у МСТ «Дружба» виник несплачений податковий борг в сумі 13313,44грн з Земельного податку. Станом на 22.08.2022 [PERSON] не повідомила про причини не виконання нею службових обов`язків, причини порушення строків сплати податків. Зазначені податки залишаються несплаченими. - Наказу від 22.08.2022 про проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків на підставі Акту про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків від 22.08.2022; - Акту службового розслідування про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків від 29.09.2022, відповідно до загального висновку якого в ході службового розслідування підтвердився факт невиконання службових обов`язків головним бухгалтером МСТ «Дружба» [PERSON] щодо забезпечення своєчасної сплати податків МСТ «Дружба», що може стати передумовою отримання фінансових збитків МСТ «Дружба» в наслідок нарахування пені та штрафів податковими органами; - Наказу від 30.08.2022 про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків, на підставі Акту від 22.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків та Акту від 29.08.2022 службового розслідування про виявлене невиконання [PERSON] службових обов`язків; - Акту від 23.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків, відповідно до якого [PERSON] головний бухгалтер МСТ "Дружба", особа, яка до 17.08.2022 була відповідальна за ведення бухгалтерського та податкового обліку МСТ "Дружба" не подала в строки встановлені законодавством до податкових органів звіти «Податкових розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а саме Звіт за 1-й квартал 2022 року, кінцевий термін подання звіту сплив 10.05.2022 та Звіт за 2-й квартал 2022 року, кінцевий термін подання звіту сплив 09.08.2022. Станом на 22.08.2022 [PERSON] не повідомила про причини не виконання нею службових обов`язків, причини порушення строків подання податкової звітності. Зазначені Звіти залишаються неподаними; - Наказу від 23.08.2022 про проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків на підставі Акту про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків від 23.08.2022; - Акту службового розслідування про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків від 01.09.2022, відповідно до загального висновку якого в ході службового розслідування підтвердився факт невиконання службових обов`язків головним бухгалтером МСТ «Дружба» [PERSON] щодо забезпечення своєчасного подання податкової звітності, а саме звіту «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» МСТ «Дружба», що може стати передумовою отримання фінансових збитків МСТ «Дружба» в наслідок нарахування пені та штрафів податковими органами; - Наказу від 01.09.2022 про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків, на підставі Акту від 23.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків та Акту від 01.09.2022 службового розслідування про виявлене невиконання [PERSON] службових обов`язків; - Наказу від 17.08.2022 № 29-ГП/2022 про призначення особи відповідальної за ведення бухгалтерського обліку, відповідно до якого відкликано у Головного бухгалтера [PERSON] повноваження особи відповідальної за ведення бухгалтерського обліку МСТ «Дружба» з 17.08.2022 та зобов`язання [PERSON] передати первинні документи та зведені облікові документи бухгалтерського обліку МСТ «Дружба» в паперовому та електронному вигляді, відповідальній особі, Голові Правління [PERSON] в термін до 27.08.2022; - Акт від 27.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків, а саме невиконання Наказу від 17.08.2022 № 29-ГП/2022 та її відсутність на робочому місці 27.08.2022 для передачі первинні документів та зведених облікових документів бухгалтерського обліку МСТ «Дружба»; - Наказу від 27.08.2022 про проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків, зокрема причини неявки 27.08.2022 на своє робоче місце і не передачі первинних документів та зведених облікових документів бухгалтерського обліку МСТ «Дружба» в паперовому та електронному вигляді, відповідальній особі, Голові Правління [PERSON] , відповідно до раніше отриманого Наказу від 17.08.2022 № 29-ГП/2022; - Наказу від 28.08.2022 про створення комісії для проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків, за фактом неявки 27.08.2022 на своє робоче місце і не передачі первинних документів та зведених облікових документів бухгалтерського обліку МСТ «Дружба» в паперовому та електронному вигляді, відповідальній особі, Голові Правління [PERSON] , відповідно до раніше отриманого Наказу від 17.08.2022 № 29-ГП/2022; - Акту службового розслідування про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків від 15.09.2022, відповідно до загального висновку якого у ході службового розслідування підтвердився факт невиконання [PERSON] службових обов`язків, а саме невиконання Рішення Ради МСТ «Дружба» оформленого протоколом № 3/17.08.2022 та Наказу від 17.08.2022 № 29-ГП/2022 про призначення особи відповідальної за ведення бухгалтерського обліку, що враховуючи раніше застосовані заходи дисциплінарного стягнення, кваліфікується як систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладеного на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; - Подання Голови Правління Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» Безрукова В.Т. від 15.09.2022 Раді Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення; - Протоколу № 7/18.09.2022 Засідання Ради Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» з прийнятим одноголосним рішенням про звільнення [PERSON] з займаної посади головного бухгалтера МСТ «Дружба» як систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; - Наказу № 42-ГП/2022 від 20.09.2022 про звільнення [PERSON] у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також судом встановлено, що Громадська організація «Масив садівничих товариств «Дружба» про всі прийняті рішення повідомляла [PERSON] , а саме: - 26.08.2022 відповідачем було направлено позивачці повідомлення "про складання акту від 22.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків та видання наказу від 22.08.2022 про проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків", яким позивачу також було запропоновано надати письмові пояснення; - 31.08.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про звершення службового розслідування та складання акту від 29.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків"; - 31.08.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків"; - 26.08.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про складання акту від 23.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків та видання наказу від 23.08.2022 про проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків", яким позивачу також було запропоновано надати письмові пояснення; - 29.08.2022 відповідачем було повторно здійснено позивачці Повідомлення "про складання акту від 23.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків та видання наказу від 23.08.2022 про проведення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків", яким також повторно було запропоновано надати письмові пояснення. - 02.09.2022 відповідачем було направлено позивачці повідомлення "про завершення службового розслідування та складання акту від 01.09.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків". - 02.09.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків". - 25.08.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "щодо видання наказу від 17.08.2022 про призначення особи відповідальної за ведення бухгалтерського обліку та зобов`язання [PERSON] передати первинні документи та зведенні облікові документи бухгалтерського обліку МСТ "Дружба", яким зокрема позивачу пропонувалося з`явитися 27.08.2022 на робоче місце в офіс правління для передачі справ. - 29.08.2022 відповідачем було направлено позивачу Повідомлення "про складання акту від 27.08.2022 про виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків". - 29.08.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про призначення службового розслідування щодо виявлення невиконання [PERSON] службових обов`язків", яким позивачу також було запропоновано надати письмові пояснення. - 17.09.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про завершення службового розслідування щодо невиконання [PERSON] своїх службових обов`язків". - 20.09.2022 відповідачем було направлено позивачці Повідомлення "про звільнення [PERSON] ", яким зокрема позивачці пропонувалося з`явитися 21.09.2022 на робоче місце в офіс правління для отримання розрахунку при звільненні. - 20.09.2022 відповідачем було направлено позивачці Вимога "до [PERSON] передати документи бухгалтерського обліку і грошові кошти з каси МСТ "Дружба", яким зокрема позивачу пропонувалося з`явитися 21.09.2022 на робоче місце в офіс правління для передачі справ. Так судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , про всі прийняті рішення повідомлялась засобами зв`язку за допомогою месенджеру «Viber», на її номер мобільного телефону [NUMBER] . В своїй позовній заяві позивачкою [PERSON] також був вказаний контактний номер телефону [NUMBER] , а отже це дає підстави суду стверджувати, що всі повідомлення, які були направленні [PERSON] від відповідача дійсно відправлялись саме на її особистий номер мобільного телефону в месенджер «Viber. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Отже, для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а саме повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього вже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше (постанова ВС від 19.12.2018 у справі №700/63/18, постанова ВС від 03.04.2019 у справі №520/3689/16-ц). Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що при звільненні працівника за систематичне порушення трудової дисципліни, необхідною його умовою, є вчинення працівником конкретного дисциплінарного проступку, тобто допущення невиконання або неналежного виконання трудових обов`язків, що носило систематичний характер, і за попереднє порушення трудової дисципліни до такої особи застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, які не втратили юридичної сили за давністю та не зняті. До юридичних фактів, які підлягають встановленню при вирішенні спору про законність звільнення з вказаних підстав, відноситься зокрема, чи мав місце дисциплінарний проступок під час раніше застосованих заходів дисциплінарного чи громадського стягнення. Таким чином, за пунктом 3 статті 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Важливим є те, що при звільненні працівника відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України підприємство повинно навести у наказі конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. За змістом ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана або звільнення. При аналізі звільнень за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП варто зосередитись саме на систематичності порушення працівником його обов`язків, наявності стягнень за попередні порушення та власне суті посадових/робочих обов`язків, порушення яких може стати підставою для такого звільнення. Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер (серед останньої практики вкотре підтверджується розуміння положень КЗпП та ППВСУ № 9, наприклад, Постанова ВС від 26.02.2020 у справі № 757/14922/17ц). При цьому систематичним невиконанням обов`язків вважається саме таке, що вчинене працівником, який вже раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (серед цьогорічних Постанов ВС подібні висновки викладені у Постановах ВС від 12.02.2020 у справі № 345/472/19, від 07.05.2020 у справі № 333/1839/19, від 08.04.2020 у справі № 554/9453/15-ц, від 03.06.2020 у справі №766/7760/17). Подібний правовий висновок також вже був раніше викладений у Постановах ВС від 25.06.2018 у справі № 714/395/17, від 11.12.2019 у справі № 334/6163/17 та Ухвалі ВС від 08.10.2018 у справі № 641/6317/16-ц. Тобто звільнення за систематичне порушення посадових/робочих обов`язків можливе лише щодо працівників, які вже притягались до відповідальності, однак такі заходи відповідальності не мали належного впливу на працівника та порушення повторилось. Щодо власне попередніх стягнень, у таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю (тобто не минуло одного року) або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП) - таке розуміння відповідних положень КЗпП, наведене в п. 23 ППВСУ № 9, і досі не втрачає своєї актуальності, що підтверджують Постанови ВС від 20.01.2020 у справі № 466/150/17, від 26.02.2020 у справі № 757/14922/17ц. Як установлено судом, відповідачем було дотримано порядок звільнення позивачки. Позивачка [PERSON] попередньо двічі, перед звільненням, притягувалась до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган за невиконання службових обов`язків, по різним епізодам. І лише під час встановленого третього факту невиконання службових обов`язків до [PERSON] було застосовано вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. А отже відповідачем, при звільненні [PERSON] , за систематичне порушення трудової дисципліни, було витримано необхідну умову п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме невиконання або неналежного виконання трудових обов`язків працівником, що носило систематичний характер, та видано наказ із зазначенням в ньому конкретних фактів допущеного працівником невиконання обов`язків, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. З матеріалів справи вбачається, що Наказ від 30.08.2022 «про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків», Наказ від 01.09.2022 «про оголошення догани головному бухгалтеру [PERSON] за невиконання службових обов`язків» та Наказ про звільнення №42-ГП/2022 від 20.09.2022 [PERSON] були винесені своєчасно, не пізніше одного місяця з дня його виявлення проступку. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 наведено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Однак, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року в справі №711/8227/16-ц. Також суд приймає свідчення свідка [PERSON] , як колишнього керівника Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба», який особисто попереджав [PERSON] про неправомірні дії з її боку та пропонував прийти на роботу, дати пояснення та передати керівництву бухгалтерську документацію та звітність. Однак позивачка проігнорувала та не виконала всі пропозиції та прохання з боку керівника Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» [PERSON] щодо надання пояснень та присутності на робочому місті. З урахуванням встановлених фактичних обставин у цій справі, суд приходить до висновку про те, що невиконання відповідачем обов`язку отримати відповідне письмове пояснення від позивача щодо невиконання останньою службових обов`язків, та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення. До того ж у частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 15.07.2022 у справі № 914/1003/21 зазначив: 1. Відповідно до статті 2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів. 62. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (стаття 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). 63. Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили. 64. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах (стаття 6 Закону «Про електронні документи та електронний документообіг»). 65. Згідно з пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. 66. Кваліфікованим електронним підписом є удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (пункт 23 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»). 67. Відповідно до частини першої статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). 68. На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом. 69. У частині другій статті 96 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. У частині третій зазначеної статті встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. 70. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 922/51/20, від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19). 71. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частини п`ята, шоста статті 96 Господарського процесуального кодексу України). Отже, на підставі вищенаведеного суд визнає належним та допустимим доказом листування між відповідачем та позивачем у месенджері «Viber». На підставі того, що судом, в судовому засіданні було оглянуто мобільний телефон колишнього керівника організації [PERSON] , з якого надсилались відповідачці [PERSON] , повідомлення про всі прийняті рішення та надіслані за допомогою месенджеру «Viber», на її номер мобільного телефону [NUMBER] . Оскільки у своїй позовній заяві позивачкою [PERSON] також був вказаний контактний номер телефону [NUMBER] . А тому у суду немає сумнівів щодо належного повідомлення позивачку, не тільки про її звільнення, а про попередження, накази про догану та пропозиції отримання від неї пояснень. Суд критично ставиться до посилання представника позивача [PERSON] - адвоката Лисенко Г.О., проте те, що позивачка була відсутня на робочому місці, згідно Наказу № 06 від 04.02.2022 про виконання роботи організації в дистанційному режимі. Оскільки судом беззаперечно встановлено, що даний Наказ підписаний не уповноваженою особою Положенцевим С.В. , враховуючи рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2021 по справі № 911/988/21, яким визнано недійсним Рішення ради громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» про обрання Головою Ради Положенцева С.В . Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022, рішення Господарського суду Київської області залишено без змін. А згідно посадової інструкції головного бухгалтера Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба», головний бухгалтер належить до професійної групи «Керівники», а отже [PERSON] повинна була бути обізнаною життям організації, та перебуваючи на керівній посаді знати про існування спору в господарському суді та про постановлення Постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022, якою визнано недійсним Рішення ради Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» про обрання Головою Ради Положенцева С.В . Отже під час судового розгляду судом беззаперечно встановлено, по-перше, що позивачка [PERSON] порушила свої обов`язки, які є складником трудової функції покладені на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та регламентовані Статутом Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба»; по-друге порушивши трудові обов`язки позивачка [PERSON] проігнорувала можливість надати обґрунтовані пояснення своїм діям. До того ж під час розгляду справи стороною позивача не надано суду належних та достатніх доказів поважності не виконання своїх трудових обов`язків або поважної причини не надання таких пояснень відповідачу; по-треті - не виконання трудових обов`язків позивачкою було систематичне, а саме всі Накази видані відповідачем були за різні проступки, що також підтверджується тим, що Громадська організація «Масив садівничих товариств «Дружба» за кожний трудовий проступок позивачки понесла відповідальність відповідно до Податкового кодексу України по різним стаття та в різний проміжок часу, що відображається в Актах Державної податкової служби України головного управління ДПС у Київській області від 13.03.2023 та 27.02.2023; по-четверте - судом встановлено, що Громадською організацією «Масив садівничих товариств «Дружба» всі стягнення накладені на позивачку правомірно відповідно до їх Статуту; по-п`яте - судом встановлено, що кожне стягнення накладено Громадською організацією «Масив садівничих товариств «Дружба» на позивачку відбувалось без порушень статей 148-149 КЗпП України. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про скасування наказів, поновлення на роботі не підлягають задоволенню, по тим підставам, що накази Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» видані правомірно з дотриманням законодавства, із зазначенням в них конкретних фактів допущеного працівником невиконання обов`язків, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення, отже застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю. Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку, суд дійшов до такого. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з долучених до матеріалів справі доказів Громадська організація «Масив садівничих товариств «Дружба» 05.05.2023, згідно платіжної інструкції № 108 виплатило [PERSON] розрахунок при звільнені на загальну суму 15017,81грн, тому вимога щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку не підлягає задоволенню. Розрахунок наданий відповідачем не викликає сумнівів у суду щодо правомірного нарахування суми при звільненні позивача та відповідає матеріалам справи (довідкам відпрацьованого часу та встановленого окладу трудовим договором). А щодо зазначення позивачем в позовній заяві вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 42546,40грн за період з березня 2022 по вересень 2022 у зв`язку з виконанням нею роботи в дистанційному режимі, то суд критично ставиться до даного розрахунку та твердження. Оскільки судом вже попередньо було встановлено, що Наказ № 06 від 04.02.2022 про виконання роботи організації в дистанційному режимі, підписаний не уповноваженою особою Положенцевим С.В . Отже фактично робота [PERSON] не виконувалось, що призвело до несплати податків Громадська організація «Масив садівничих товариств «Дружба» та неподання в строки встановлені законодавством до податкових органів звіти «Податкових розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску». Щодо позовної вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає про таке. Так, частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Враховуючи, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання незаконним та скасування наказів та поновлення на роботі, суд приходить до висновку про залишення такої вимого також без задоволення. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Встановивши, що позивачкою не доведено порушення її прав та інтересів і незаконності дій ГО «Масив садівничих товариств «Дружба», суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та трудового законодавства України, оскільки стороною позивача не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-81 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed