Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

30.12.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», мотивуючи позов тим, що позивач з 25.07.1992 року по 04.07.2016 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах на підприємстві Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля». 04.07.2026 року його було звільнено. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 23 березня 2017 року, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня; остеоартроз колінних та ліктьових суглобів, ПФ першого-другого ступеня, двобічний плечолопатковий періартроз, ПФ другого стадія; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та больовим синдромом, нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). П. 16 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм робочого, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту, не постійне використання 3І3. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 03 червня 2020 року серії 12 ААА № 058417 (копія додається) позивачу повторно безстроково визначено ступінь втрати працездатності на рівні 55% з яких: 30% - радикулопатія, 10% - остеоартроз, 10% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 03 червня 2020 року серії 12 ААБ № 604959 (копія додається) позивачу повторно безстроково встановлено третю групу інвалідності та протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімат), підземно. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань с очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням суму грошових коштів у розмірі 245\~000,00 грн. 27.02.2023\~року відповідач\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого вважає,\~що вимоги\~позивача не\~підлягають задоволенню\~у повному\~обсязі з\~наступних підстав.\~Позивач шаблонно\~та узагальнено\~вказує не виклавши\~в чому\~саме виражаються\~його моральні\~страждання та помилково\~вважаючи,\~що факт\~моральних страждань\~є очевидним,\~а фізична\~та моральна\~шкода є\~тотожними категоріями/явищами.\~Таким чином\~аргументи Позивача\~зводяться до\~особистого тлумачення\~норм матеріального\~та процесуального\~права та\~хибної оцінки\~суті документів,\~наданих ним\~до позовної\~заяви в\~якості доказів,\~що оцінюється\~і тлумачиться\~ним на\~свій лад,\~вибірково,\~зі спотворенням\~їх змісту\~та відособлено\~від інших,\~ігноруючи всю\~їх сукупність\~та системність.\~У документах,\~які додані\~до позовної\~заяви відсутні\~будь-які\~діагнози або\~медичні висновки\~щодо фактично\~наявних у\~Позивача негативних\~змін у\~психологічному/психічному\~здоров`ї.\~Більш того,\~документи,\~які Позивач\~надає як\~доказ наявності\~в нього\~моральної шкоди,\~не містять\~жодних скарг\~Позивача на\~його незадовільний\~психічний стан\~або скарг\~з приводу\~негативних проявів,\~таких як:\~психологічний дискомфорт,\~порушення душевної\~рівноваги,\~тривога,\~дратівливість,\~почуття страху,\~поганий сон\~та інші\~прояви,\~на які\~посилається Позивач\~у позовній\~заяві. Як вбачається із довідок МСЕК за результатами повторного огляду серії 12 ААА №058417 від 03.06.2020р. та серії 12 ААБ №604959 від 03.06.2020р., а також інших документів, доданих до позовної заяви. Позивачу не встановлено жодного діагнозу, який би свідчив про негативні зміни у його психічному стані. Позивачем не додано жодного доказу, який би потверджував факт завдання йому моральної шкоди або наявність тих скарг на негативні психологічні прояви, які описує Позивач у позовній заяві. Більш того, із доданих до позовної заяви документів вбачається, що у Позивача не виявленого жодного порушення або погіршення психологічного стану і Позивач жодного разу не скаржився на свій психічний та психологічний стан при проходженні медичного обстеження. Позивач, укладаючи з Відповідачем трудовий договір, був повідомлений про важкі, шкідливі та небезпечні умови праці, можливі негативні наслідки цих умов праці на стан його здоров`я та пов`язані з цими умовами праці пільги та компенсації. Позивач свідомо працював в шкідливих, важких та небезпечних умовах праці. Також щорічно проходив періодичний медичний огляд, і був усвідомлений про стан свого здоров`я (професійне захворювання виникає не раптово, а протягом певного періоду), і під час медоглядів при погіршенні стану. Позивач також мав можливість припинити трудовий договір, однак продовжував працювати в шкідливих та небезпечних умовах, тобто свідомо йшов на ризик для свого здоров`я за для отримання пов`язаних з цим пільг та компенсацій: підвищеного заробітку, скороченого робочого дня, додаткових відпусток, пільгового стажу на пенсію тощо. 21.02.2023 року представник позивача надіслав відповідь на відзив, вказавши, що не погоджується з відзивом, оскільки факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. У виникненні в позивача хронічних професійних захворювань наявна вина відповідача. Відповідачем як\~роботодавцем допущено\~перевищення встановлених\~норм дії\~шкідливих факторів\~на працівника.\~Позивачем в\~позові зазначається,\~що моральна\~шкода йому\~заподіяна внаслідок\~набутих хронічних\~професійних захворювань,\~втрати професійної\~працездатності та\~встановлення інвалідності.\~На підтвердження\~цих обставин\~подано належні\~та допустимі\~письмові докази,\~а саме\~копії акту\~розслідування хронічного\~професійного захворювання\~на підтвердження\~встановлення захворювань\~та обставин\~їх виникнення,\~довідок МСЕК\~на підтвердження\~втрати професійної\~працездатності та\~встановлення інвалідності,\~документів із\~медичних установ\~на підтвердження\~необхідності лікування.\~Позивачем надано\~переконливі та\~змістовні роз`яснення,\~в чому\~саме полягає\~заподіяна йому\~моральна шкода.\~Розмір моральної\~шкоди позивач\~визначив виходячи\~зі своїх\~душевних страждань\~і саме\~такий визначений\~ним розмір\~відшкодування зможе\~покрити той\~негативний вплив,\~якого він\~зазнав на\~свій стан\~у зв`язку\~з ушкодженням\~здоров`я\~внаслідок виконання\~трудових обов`язків\~письмове опитування\~позивача як\~свідка,\~тим більш\~без наданої\~ним на\~своєї згоди,\~з урахуванням\~вже наданих\~сторонами доказів\~та пояснень жодним чином не сприятиме більш якісному здійсненню правосуддя у цій справі і навпаки, створить зайві процесуальні складнощі та призведе до затягування строків розгляду справи. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про витребування доказів, визнання явки позивача обов`язковою в судове засідання, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги на підставі доводів позову. Наголосив, що позивач працював двадцять п`ять років в шкідливих умовах. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки доказів депресії у позивача не має, страждання не конкретизовані. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з 25 серпня 1992 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 16.09.1992 року займав посаду підземного гірника другого розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці №1, з 02.07.2012 року займав посаду гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті за переведенням з ВСП «Шахта Степова» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», 04.08.2016 року позивач був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, ст.38 КЗпП України. Згідно з п.12 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.03.2017 р. загальний стаж роботи [PERSON] за професією гірник 31 рік 10 місяців, за професією 21 рік 1 місяць, 25 років 4 місяців в цеху в умовах впливу шкідливих факторів. Згідно з п.13 Акту, згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014р №248 оцінка умов праці гірника очисного забою дільниці з видобутку вугілля №1 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» [PERSON] віднесена: - по наявності хімічних речовин в повітрі робочої зони - до 3 класу 4 ступеню «Шкідливі»; - по рівню шуму шумового навантаження - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - по рівню локальної вібрації до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - по показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеню «Шкідливі»; - по показникам освітлення - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - по важкості праці - до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі»; - по напруженості праці - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; Згідно п.17 Акту, хронічне професійне\~захворювання (отруєння)\~виникло за\~таких обставин: Хімічні фактори: вміст пилу з вмістом SiO2 кристалічного 15,0 % в повітрі робочої зони в 39,1 раз перевищує ГДК (фактичне значення 78,2 мг/м3, при допустимому - 2 мг/м3) по ГОСТ 12.1.005-88. «Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоны». Фізичні фактори: еквівалентний рівень шуму перевищує допустимий на 12 дБА (фактичне значення 92 дБА, при допустимому - 80 дБА) по ДСН 3.3.6.037-99.; Вібрація: рівень локальної вібрації перевищує на 5 дБ (фактичне значення 117 дБ при допустимому 112 дБ); освітленість (коефіцієнт природного освітлення) - природне освітлення відсутнє, при допустимому ?0,6; температура повітря вище нормативних параметрів на 0,9 ? (фактичне значення 24,9°С, при допустимому значенні 21,0-24,0°С), відносна вологість повітря 93,2 %, при допустимому значенні - 75% по ДСН 3.3.6.042-99, ДСП 3.3.1.095-2002. Важкість праці: зовнішнє фізичне динамічне навантаження при загальному навантаженні (за участю м`язів рук, тулуба, ніг) 45043 кг/м, при допустимому значенні до 44000 кг/м; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну 43,85 кг, при допустимому значенні до 30 кг; величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками 74300 кг/с, при допустимому до 70000 кг/с; перебування у вимушеній позі (на колінах, навпочіпки тощо) - 52,8% часу зміни, при допустимому значенні - до 10% часу зміни. Напруженість праці: тривалість зосередження уваги (в % від часу зміни) - 100% часу зміни, при допустимому значенні 51-75% часу зміни; змінність роботи - нерегулярна змінність з роботою в нічний час (допустимий - двозмінна робота без нічної зміни). На підставі медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 28.02.2017 р. протокол №261, Позивачу було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН першого-другого ступеня; остеоартроз колінних та ліктьових суглобів, ПФ першого-другого ступеня, двобічний плечолопатковий періартроз, ПФ другого стадія; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та больовим синдромом, нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання професійне. Пунктом 16 Акту встановлено, що професійне захворювання виникло за обставин тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм робочого, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту, не постійне використання ЗІЗ. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №046553 від 12.04.2017 року виданої Міжрайонною профпатологічною МСЕК, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності - 55%, з них 30% - радикулопатія, 10% - ХОЗЛ, 5% - приглухуватість з 04.04.2017 р. до 01.05.2018 р. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №604959 від 03.06.2020 року, виданої Міжрайонною профпатологічною МСЕК, [PERSON] , з 01.05.2020 року встановлена третя група інвалідності, внаслідок професійного захворювання, безстроково. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №058417 від 03.06.2020 року виданої Міжрайонною профпатологічною МСЕК, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності - 55% з 01.05.2020 р. до безстроково. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно з частинами першою та третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до вимог ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці. Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника. Стаття 173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство). Судом встановлено, що після роботи на підприємстві відповідача в шкідливих умовах протягом 24 років, та звільнення 04.08.2016 року до встановлення позивачу третьої групи інвалідності за професійним захворюванням 12.04.2017 року, позивач на інших підприємствах не працював. Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як зазначено в пункті 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, №1-9/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, відповідно до статей 23,1167 ЦК України, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. Надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров`я відбулося при виконанні ним трудових обов`язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Суд не може погодитись із запереченнями представника відповідача, який вважає не доведеним позивачем факт заподіяння моральної шкоди так як не встановлені зміни у психічному стані, відповідні записи лікаря-психіатра, психотерапевта, психолога, оскільки згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності, внаслідок професійних захворювань. З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок отриманого професійного захворювання на виробництві останньому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципом розумності та справедливості, приймає до уваги стан здоров`я позивача, втрату професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного профзахворювання, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв`язків, а саме 55 % втрати професійної працездатності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 110 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Відповідно до Закону України №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року). До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України). Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом (26800 грн станом на 01.01.2023 року). Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. У зв`язку із зазначеним, моральна шкода на користь позивача підлягає стягненню з урахуванням утримання податку та обов`язкових платежів. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1100 грн.

Outcome: partial