Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним дядьком [PERSON] , [INFO] . Встановлення юридичного факту про підтвердження родинних відносин необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . В позасудовому порядку заявниця позбавлена можливості отримати документи, що підтверджували б вищевказаний факт, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду із вказаною заявою. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2022 відкрито провадження по справі та призначено заяву до судового розгляду. Заявниця в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи також свого права на участь у судовому засіданні не використав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду клопотань чи заяв з запереченнями проти заяви [PERSON] не подав. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін за наявними матеріалами. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заявниці та представника заінтересованої особи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.10.1956, виданого Михайлівською сільською радою Узинського району Київської області. Батько заявниці - [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.1951. Відповідно до листа Державного архіву Київської області КОДА від 17.09.2020 № 01-43/397(1), матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а батьком є [PERSON] . Заявник стверджує, що [PERSON] - був рідним братом [PERSON] . Проте записів про народження вказаних осіб не збережено в архівних установах, про що свідчить лист Центрального державного історичного Архіву України від 13.02.2020 № 02-971. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом і сестрою підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка пояснила, що батько [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними братами. [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) була рідною сестрою [PERSON] . Чоловіком [PERSON] був [PERSON] і вона, відповідно, після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». Тому [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] . [PERSON] два роки проживала з її двоюрідним дядьком [PERSON] до його смерті у селі Михайлівка (зараз - [PERSON] ) та доглядала його. [PERSON] у шлюбі не перебував, дітей не мав, його батьки вже померли. Відповідно до довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 25.09.1956 [PERSON] «числився» за прізвищем « [PERSON] » згідно з даними погосподарських книг до 1958 року; за даними свідоцтва про народження після 1958 року числиться як [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2019. Відповідно до довідки Узинської міської ради Михайлівського старостинського округу №5 від 15.10.2019 року, [PERSON] був постійним жителем села Михайлівка (зараз - [PERSON] ), проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки, виданої Михайлівським старостинським округом №5 Узинської міської ради №28 від 19.02.2020 вбачається, що [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживала разом з ним без реєстрації та вела з ним спільне господарство. [PERSON] доглянула свого дядька [PERSON] до смерті та після смерті поховала його за власний рахунок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її сусідом. Їй відомо, що [PERSON] доглядала за ним до того, як він помер. У [PERSON] не було сім`ї та дітей. Свідок пояснила, що баба [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та дід [PERSON] , який був дідом [PERSON] , були рідним братом та сестрою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 3220483700:04:003:0018 площею 3,2294 га, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЯЛ № 059059, виданому 05.02.2010 та житловий будинок [ADDRESS] . 05.07.2022 державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] через відсутність доказів родинних відносин. З копі матеріалів спадкової справи №32/2020, які надані Узинською державною нотаріальною конторою, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася лише [PERSON] . Заявник стверджує, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , але в позасудовому порядку не може підтвердити факт родинних відносин. Оскільки встановлено, що [PERSON] заявлена єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , спору про право в даному випадку немає. Правовідносини, що виникли, регулюються положеннями Цивільного кодексу України. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Суд вважає, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а факт родинних відносин підтверджується наявними доказами по справі, а саме: копією паспорта заявниці, копією свідоцтва про народження заявниці, копією свідоцтва про народження батька заявниці, архівною довідкою щодо факту народження померлого [PERSON] , поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . З огляду на вищевикладене, вбачається, що [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявниця посилалась як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, яка перешкоджає заявниці в оформленні майнових прав, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами, про який просить заявниця та доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що, відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved