Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

\~ 24 січня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Казанківської селищної\~ради про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності та визнання\~права на\~земельну частку\~(пай)\~в порядку\~спадкування за законом. В якому позивач посилаючись на право на спадщину як спадкоємця за законом після смерті матері [PERSON] , що мала місце 25 січня 2007 року, та на відмову нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину, просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №595171, виданого 31 січня 2007 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області №342-р від 18 липня 2006 року; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] земельну ділянку площею 10,33 га, розташовану на території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що мала місце 25 січня 2007 року, усі права та обов`язки, які належали останній на день смерті на земельну частку (пай), площею 10,33 умовних кадастрових гектар, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Щорса та знаходиться на території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області №342-р від 18 липня 2006 року. 20 квітня 2023 року представник позивача [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №595171, виданого 31 січня 2007 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області №342-р від 18 липня 2006 року; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 10,33 га, розташовану на території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 8,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, набутого спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0135082 від 16 грудня 1996 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Казанківська селищна рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. \~ \~Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. \~ \~Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~\~ Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2007 року (копія) (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Щорса с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області, розміром 8,48 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), що виданий районною (міською) державною адміністрацією. 26 жовтня 1995 року КСП ім. Щорса Казанківського району Миколаївської області отримало державний акт на право колективної власності на землю (копія) (а.с.32). При перевірці списку членів КСП ім. Щорса Казанківського району Миколаївської області на одержання землі в приватну власність (додаток №1 до державного акту) (копія) встановлено, що під №203 мається запис про гр. [PERSON] (копія) (а.с.33). За життя [PERSON] отримала сертифікат серії МК №0135082, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса від 16.12.1996 року за №529. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 8,48 га (а.с.77-79). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №595171 від 31.01.2007 року, [PERSON] на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації №342-р від 18.07.2006 року є власником земельної ділянки площею 10,33 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області (а.с.16). З копії спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець за законом. Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року встановлено факт постійного спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 20.02.2004 року по 25.01.2007 року. Рішення набрало законної сили 30 грудня 2021 року (копія) (а.с.47-49). Постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. від 25 січня 2022 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 10,33 га, яка розташована в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, після смерті [PERSON] . Причиною відмови зазначено те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №595171 виданий 31.01.2007 року після смерті власника - [PERSON] (копія) (а.с.51). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За роз`ясненнями, наведеними в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 8,48 умовних кадастрових гектарах, розташовану в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, що підтверджується наявними у справі доказами, зокрема довідкою Відділу №1 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 03.04.2023 року, з якої вбачається, що за громадянкою [PERSON] зареєстрований та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0135082. Однак, [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку, шляхом отримання державного акту за життя не оформила. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №595171, був виданий 31 січня 2007 року на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області №342-р від 18 липня 2006 року, про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 10,33 га, розташованої на території Троїцько-Сафонівської сільської ради Баштанського (Казанківського) району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010401601312, після смерті [PERSON] , яка мала місце 25 січня 2007 року, його слід визнати недійсним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності за №010401601312. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, суд вважає, що визнання за спадкоємцем [PERSON] права на спадкове майно у виді земельної частки (паю) в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову. Щодо розподілу судових витрат. Частиною 1\~ст.141\~ЦПК України визначено, що\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з другої сторони на користь осіб, які його понесли. Враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак судовий збір в розмірі 2147 грн 20 коп. (за дві вимоги немайнового характеру) підлягає стягненню з відповідача Казанківської селищної ради в дохід держави. Відповідно\~до вимог\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача Казанківської селищної ради належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 2147 грн 20 коп.

Outcome: approved