Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 26.09.2009 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося: внаслідок культурних розбіжностей, різних поглядів на сімейне життя між ним виникали конфлікти, що з рештою призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 30.11.2022 року вони перестали спільно проживати, вести спільне господарство. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, а збереження шлюбу не можливе. За таких обставин просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, та відновити її дівоче прізвище. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Проти надання часу на примирення категорично заперечила. Зазначила, що сімейні відносини фактично були припиненні через застосування відповідачем фізичного насильства у сім`ї щодо неї, у зв`язку із чим щодо відповідача судом було винесений обмежувальний припис. Вважала, що за таких обставин примирення між нею та відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що дійсно з 2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від вказаного шлюбу вони мають двох спільних дітей [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу їх сім`я проживала у Туреччині. Визнав, що дійсно через непорозуміння, які виникали внаслідок того, що він недостатньої уваги приділяв дружині, між ними виник конфлікт у зв`язку із чим дружина з дітьми повернулася до України. Через бажання зберегти сім`ю він також переїхав до України. Щодо застосування до дружини фізичного насильства просив врахувати, що як такого насильства він не застосовував. В той день з метою налагодження стосунків він прийшов до дружини з документами про придбання їх спільного помешкання та квітами. Проте дружина стала на нього кричати, а оскільки це відбувалося на вулиці він злякався та намагався закрити долонею її рот. Також просив рахувати, що він став відвідувати психолога з метою корегування своєї поведінки. Вважав, що їх шлюб можливо зберегти та відновити сімейні відносини. У зв`язку із чим просив надати час на примирення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1799. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на « [PERSON] ». Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджено представленими свідоцтвами про народження дітей. Також з представлених матеріалів встановлено, що під час проживання у Туреччині [PERSON] піддавалася домашньому насильству зі сторони чоловіка [PERSON] у зв`язку із чим 01.12.2022 року останній у Громадянському центрі Турецького Червоного Півмісяця в Анкарі був наданий терміновий притулок, а рішенням 1-го суду сімейних справ Анкари від 02.12.2022 року стосовно [PERSON] був виданий заборонний припис, який полягав у забороні останньому словесно ображати та брати участь у діях, які включають побиття, погрозу насильства, образу або приниження [PERSON] , не наближатися до житла, школи чи місця роботи останньої, не завдавати шкоди особистим чи побутовим речам останньої, не турбувати захищену особу шляхом використання засобів зв`язку чи іншим способом. Після повернення [PERSON] на територію України рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2023 року був виданий обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк 6 місяців у вигляді заборони перебувати у місці проживання (перебування) [PERSON] , наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] якщо вона за її бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні перемовини з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Крім того, посилаючись на неможливість збереження шлюбу та відновлення сімейних стосунків, позивач, по суті у своїй заяві про розгляд справи за її відсутності, зазначила про факти застосування до неї фізичного насильства зі сторони відповідача, та як наслідок реальну загрозу її фізичному здоров`ю. Згідно представленого витягу з ЄРДР встановлено, що 17.03.2023 року за фактом спричинення [PERSON] 16.03.2023 року тілесних ушкоджень здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023243060000169. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.125 КК України. Відповідно до представлених копій медичної картки встановлено, що [PERSON] зверталася 16.03.2023 року за медичної допомогою у зв`язку із її побиттям. За результати огляду у останньої були виявлені тілесні ушкодження в області обличчя (очей), шиї. З огляду на встановлені обставини у справі суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам їхніх дітей. Щодо посилання відповідача про надання часу на примирення суд зазначає наступне. Так, відповідно до ст..111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечитиме моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Разом з цим суд зазначає, що оскільки фактично причиною розірвання шлюбу є систематичне застосування відповідачем до позивача домашнього насильства, яке полягає зокрема у спричинені фізичного насильства до позивачки, в тому числі і у період існування рішення суду про видачу обмежувального припису, надання судом часу на примирення за таких обставин явно суперечило би моральним засадам суспільства. При цьому наявність у сторін двох неповнолітніх дітей, за даних обставин, не може бути достатньою підставою для надання часу на примирення. За таких обставин, зважаючи на причини припинення шлюбних стосунків, категоричну позицію позивачка стосовно не бажання перебувати у шлюбі, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved