Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

В квітні 2023 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 03.11.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах визначених «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку». Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши кредит в сумі, в строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, відповідач не виконував умови договору, в зв`язку з чим станом на 10.08.2020 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 44\~268,16 грн., яка складається з наступного: 36213,16 гривень - заборгованість за кредитом, 8055,00 гривень заборгованість за відсотками. З огляду на те, що відповідач заборгованість не погашає , просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 44\~268,16 гривень . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . 04 травня 2023 року відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому посилаючись на відсутності доказів того, що при укладанні з ним договору банк дотримався вимог чинного законодавства про повідомлення споживача про умови кредитування , просив позов задовольнити частково в сумі 14\~929,31 гривень, вказавши на те, що йому було встановлено кредитний ліміт в сумі 35\~000 гривень, з яких безпідставно списано коштів банком на суму 20070,69 гривень. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в наданому суду клопотанні просив справу розглянути у його відсутність з урахуванням наданого відзиву. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Одними із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 03.11.2015 [PERSON] з метою отримання банківських послуг, до АТ КБ «Приватбанк» була подана анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 03.11.2015 , на ім`я [PERSON] було видано кредитну картку Універсальна № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт 13\~000,00 гривень. Згодом позивачу було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] та [NUMBER] . Кредитний ліміт 25.09.2021 було збільшено до 35\~000,00 гривень Термін дії останньої кредитної картки визначено до 12/25. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Як слідує з виписки за договором укладеним з [PERSON] за період з 17.02.2015 по 16.02.2023 , останнім проводилися операції по картці , зокрема за зазначений період було здійснено витрат на суму 385\~432,37 гривень , надходжень на картку надійшло 341\~164,21 гривень. Крім того, із зазначеної виписки та інформації про банківські операції з 01.01.2018 по 31.12.2022 вбачається, що на погашення суми процентів за позикою позивачем було списано 22\~372,86 гривень, а в січні 2023 року було списано 1254,88 гривень. За наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~ [PERSON] станом на 14.02.2023 року складає 44\~268,16 грн., та складається з наступного: 36213,16 гривень - заборгованість за кредитом, 8055,00 гривень заборгованість за відсотками. Однак, як вбачається з виписки за договором укладеним з [PERSON] за період з 17.02.2015 по 16.02.2023, в період з дня підписання Анкети-заяви від 11.03.2015 , відповідачем використані кошти в межах наданого ліміту на загальну суму 385\~432,37 гривень, через що суд відхиляє доводи [PERSON] , що ним отримано кредитні кошти в сумі 35\~000,00 гривень. Банком не надано належних та допустимих доказів, що з дня підписання Анкети-заяви від 03.11.2015, заборгованість за тілом кредиту становить 36213,16 гривень. Крім того, судом встановлено , що відповідачем погашена заборгованість на загальну суму 341\~164,21 гривень , та на погашення суми процентів за позикою банком було списано 22\~372,86 гривень, а в січні 2023 року було списано 1254,88 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотків , банк посилається на зміст положень Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Умов та Правил надання банківських послуг, без дати їх затвердження. Судом при визначені розміру заборгованості відповідача перед банком враховуються позиція, викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. А отже, в даному випадку, з відповідача може бути стягнена лише заборгованість за тілом кредиту. Тіло кредиту - це та сума, на яку оформляється кредитний договір. В цю суму не входить відсотки по кредиту, пеня, штрафи, комісійні та інше, які були нараховані банком та включені в заборгованість по тілу кредиту. Відповідач [PERSON] частково сплатив заборгованість за кредитним договором, що підтверджується дослідженими судом доказами. Тому відповідно до вимог\~статті 530 ЦК України\~з нього слід стягнути лише суму фактично отриманого кредиту, який не повернуто банку, що становить 20\~640,39 гривень ( 385\~432,37 гривень ( витрати по картці) - 341\~164,21 гривень ( надходження на картку) - 22\~372,86 гривень (безпідставно списані кошти на погашення суми процентів з 2018 року по 2022 рік) - 1254,88 (безпідставно списані кошти на погашення суми процентів в січні 2023 року) = 20\~640,39 гривень). Що стосується доводів банку про те, що істотні умови кредитного договору були узгоджені у Паспорті споживчого кредитування, який підписано відповідачем 05.01.2022, суд зазначає, що як слідує з паспорту, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Таким чином, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Крім того, у паспорті споживчого кредиту міститься припис про те, що інформація зберігає чинність та є актуальною з 05.01.2022 по 05.01.2042 , отже даний паспорт кредиту не може слугувати доказом погодження між сторонами умов надання кредиту за договором від 03.11.2015 року. Крім того, паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо типу декількох кредитних продуктів: карти\~«Універсальна», «Універсльна Gold», «Platinum»,«WorldBlackEdition»,«WorldElite»,«Infinite», за якими вказані різні умови. Отже, Паспорт споживчого кредитування це лише пропозиція банку споживачеві обрати будь-який з типів карток, яка підлягає оцінці споживачем, яким на підставі отриманої з паспорту інформації обираються бажані та прийнятні для нього умови, а банк в подальшому аналізує можливість надання кредиту на обраних умовах з урахуванням кредитоспроможності клієнта. Тобто цей паспорт лише передує укладенню самого договору, але не підмінює його, який на вже узгоджених умовах має бути підписаний між сторонами. До того ж, в анкеті-заяві відповідача не зазначено взагалі про те, що цей паспорт споживчого кредиту за визначеною ним програмою є невід`ємною частиною будь-якого договору сторін. За правилами ч.1 ст.4\~та ч.1 та ч.3 ст.12 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За\~ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому, в\~статті 81 ЦПК України\~зазначається, що\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У\~ст.77 ЦПК України\~вказано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд вважає, оскільки відповідач за договором зобов`язання виконав частково , з нього слід стягнути суму фактично отриманого кредиту, який не повернуто банку, що становить 20\~640,39 гривень, а тому позов слід задовольнити частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст.141\~ЦПК України , та стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогав в розмірі 1251,43 гривень.

Outcome: partial