Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач через свого представника у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на користь позивача за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення заборгованість у розмірі 29 735,80 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 9 157,45 грн, 3% річних у розмірі 2 757,52 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS] . На утриманні у позивача знаходиться вищевказаний будинок, для мешканців якого ним надаються житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідач отримав від позивача послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, відповідач за спожиті послуги за період з 01.07.2014 по 30.09.2021 не сплатив. У зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 29 735,80 грн. 06 грудня 2021 року за вказаним вище позовом відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судові засідання 27.05.2023, 16.09.2022, 19.10.2022, 30.11.2022 та 02.05.2023 не з`являвся, про час та місце повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки не надав. Натомість, у судових засіданнях 18.01.2022 та 15.02.2022 відповідач разом зі своїм представником позовні вимоги не визнавали у зв`язку з тим, що позивачем не вірно розраховано заборгованість, проте свого контррозрахунку не надали. Також просили застосувати строки позовної давності в частині стягнення заборгованості за період з 2014 року по листопад 2018 року, які є підставою у відмові в позові в частині стягнення заборгованості за вказаний період. Свої прохання обґрунтовували тим, що позов пред`явлено лише у листопаді 2021 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з 2014 року по листопад 2018 року. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS] . Статтею 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску. Параметри якості води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтею 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Критерієм якості послуги з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача, за умови справності мереж споживача. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Позивач є постачальником послуг з водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS] . Позивачем надано письмові докази про надання послуг з водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS] за період з 01.07.2014 по 30.09.2021, які не спростовані відповідачем. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним грошових коштів за отримані від позивача послуги у повному обсязі. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 29 735,80 грн. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості відповідача, згідно якого споживач [PERSON] здійснив свій останній платіж на користь позивача у лютому 2020 року. Попередній платіж відповідач здійснив ще у листопаді 2014 року. Згідно ч. 2, 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Тому, враховуючи вищенаведене, доцільно зробити висновки про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення в межах строків позовної давності, а саме за період з лютого 2017 року по вересень 2021 року, що згідно розрахунку суду складає 20 465,96 грн. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 ЦК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача за неналежну сплату грошових коштів за послуги з водопостачання та водовідведення в межах строків позовної давності, а саме за період з лютого 2017 року по вересень 2021 року, суму інфляційних втрат у розмірі 3 974,14 грн та 3% річних у розмірі 1 516,20 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2 270,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 257, 261, 267, 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: partial