Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~народження,\~в обґрунтування якої зазначила, що вона народилася [INFO] в м. Харків. Батьки заявниці, [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про народження дитини не отримували, отже, заявниця також не має паспорта. Під час звернення до Павлоградського відділу ДРАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.\~Дніпро) із заявою про отримання свідоцтва про народження, [PERSON] отримала відмову у вчиненні дії, оскільки після досягнення дитиною 16 років державна реєстрація народження проводиться за її особистою заявою з пред`явленням паспорта. За таких обставин [PERSON] змушена звернутись до суду та просить встановити факт її народження [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги та зазначила, що вона народилась [INFO] в місті Харків у батьків [PERSON] , який [INFO] помер, та матері [PERSON] , яка покинула доньку у віці 6 років. З огляду на спосіб життя сім`ї (всі являються представниками ромської національності) ні батько, ні мати протягом всього строку вагітності та після народження дитини не звертались до закладів охорони здоров`я та органів реєстрації актів цивільного стану з приводу народження доньки, через що до цього часу заявниця не має свідоцтва про народження та паспорта. Представник заінтересованої особи Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилась, але надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника, вирішеннявимог залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в заяві, заслухавши пояснення\~заявника,\~допитавши свідка,\~ з`ясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав. При вирішенні вимог [PERSON] суд застосовує як законодавство, яке регулювало відповідні правовідносини на момент їх виникнення, тобто на момент народження [PERSON] , так і чинне законодавство в сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" від 24.12.1993 № 3807- XII акти громадянського стану це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно зі статтями 52 та 53Кодексу про шлюб та сім`ю (в редакції станом на 2001 рік) походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків, а в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку, при цьому суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини з батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства. За положеннями ст.ст. 163, 164 Кодексу про шлюб та сім`ю реєстрація народження дитини провадилась за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, яка повинна бути подана не пізніше трьох місяців з дня народження дитини. Проте, в порушення норм діючого на той час законодавства батько та мати дитини після народження доньки не здійснили державної реєстрації цього факту, що також підтверджується інформацією, наданою органами державної реєстрації актів цивільного стану та міграційної служби, згідно з якою актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с. 4-6). Відповідно до положень ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ від\~27\~лютого 1991\~року,\~яка набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства. 07.10.2022 [PERSON] звернулась до органів РАЦС щодо державної реєстрації свого народження, однак отримала відмову в зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України, що підтверджується листом. Згідно з положеннями ч. 4\~ст.13\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду про встановлення факту народження. Нормами п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суду надано право розглядати справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Справи про\~встановлення юридичних\~фактів розглядаються\~судом,\~якщо відповідно\~до закону\~такі фактитягнуть\~юридичні наслідки, саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, враховуючи те, що факт народження є загальною передумовою визначення правового статусу громадянина, в тому числі надає можливість отримати документи, що підтверджують його особу, у передбаченому законом порядку заявниця не має можливості зареєструвати факт свого народження в органах РАЦС, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, суд має право розглянути такі вимоги. Разом з тим, у рішенні суду має бути зазначено відомості не тільки про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Виходячи зі змісту вказаних норм права, заявник, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження, повинен довести, що особа народилась в певні час та місці, від певних осіб, які є батьками дитини. А з огляду на положення ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю надати докази спільного проживання батьків та ведення спільного господарства або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства. Так, на підтвердження факту народження заявниця надала копію медичного свідоцтва про народження № 1, виданого 14 лютого 2022 року лікарем КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 2 ІМЕНІ ПРОФ.О.О.ШАЛІМОВА» ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про те, що 21\~травня 2001\~року о 17-30 у [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , народилась дівчинка (а.с. 3). Надаючи оцінку вказаному документу, суд звертає увагу, що медичне свідоцтво про народження видано після спливу 21 року з моменту народження дитини,не повністю заповнено,а форма свідоцтва не відповідає наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №\~545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (діє на момент видачі). Натомість в 2001 році, коли за твердженням заявниці вона народилась, медичні свідоцтва про народження видавались за формою, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №\~124 від 03.07.1995 «Про вдосконалення ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», обов`язковим елементом якої було заповнення корінця, де здійснювались записи, що мають повністю відповідати записам в свідоцтві та відмічалась дата видачі. Таким чином, у разі втрати медичного свідоцтва для надання відомостей про факт народження підлягає використанню інформація з відповідного корінця свідоцтва, а не оформлення нового документа за формою, що не діє на момент видачі. Отже, суд не приймає свідоцтво про народження № 1, видане медичним закладом 14.02.2022, як належний та допустимий доказ на підтвердження факту народження [INFO] у [PERSON] дитини жіночої статі. Але, на думку суду самих лише медичнихдокументів про народження не було б достатньо для підтвердження походження заявниці від батьків [PERSON] та [PERSON] , адже в таких документах не зазначаються відомості про батька дитини. Водночас матеріали справи не містять жодного доказущодо спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю заявниці [PERSON] з батьком до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання [PERSON] батьківства. Допитана як свідок [PERSON] надала показання, що 21 травня 2001 року вона перебувала в гостях у своїх родичів в м. Харків, де в цей день [PERSON] відвезли в медичний заклад, оскільки в неї почались пологи, в результаті яких народилась дівчинка. Свідок повідомила, що перед народженням [PERSON] та після її мати проживала нібито з [PERSON] , який є батьком дитини. Разом з тим, свідок уточнила, що особисто з родиною майже не спілкувалась. Однак, до показань свідка [PERSON] суд ставиться критично, тому що вони є суперечливими та не підтверджуються жодниміншим доказом.\~ Крім того, в порушення правил ст. 63 Кодексу про шлюб та сім`ю, відповідно до яких по батькові дитини присвоюється за іменем батька, заявниця просить встановити факт її народження від батька [PERSON] , зазначаючи при цьому своє по батькові як « [PERSON] ». Оцінюючи подані заявницею докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд вважає, що в ході судового розгляду не знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Харків від батьків [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed