Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Кіровського районного суду надійшов вищезазначений позов заступника прокурора Дніпропетровської області з посиланням на його подачу відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, в зв`язку із невжиттям останньою заходів для відновлення власних майнових прав. В обґрунтування позову зазначено, що в комунальні власності територіальних громад сіл, селищ та міст Дніпропетровської області перебував житловий будинок літ.А-5, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 13.07.2009 року №119-р було передано у господарське відання КП «Житлово-комунальна контора» ДОР. 24.03.2017 року Дніпропетровською обласною радою було прийнято рішення №177-8/VІІ «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», відповідно до якого житловий будинок [ADDRESS] вирішено передати до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра за умови прийняття відповідного рішення Дніпровської міської ради згідно з чинним законодавством України. \~ \~ \~ \~Рішенням Дніпровської міської ради від 13.04.2017 року №59/19 надано згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади міста зазначеного вище житлового будинку, з передачею його на баланс КП «Жилсервіс-15» ДМР. За актом приймання-передачі від 30.04.2019 року будинок було передано до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра. Водночас, державну реєстрацію права комунальної власності на зазначений будинок до цього часу не проведено. \~ \~ \~ \~На підставі рішення Дніпровської міської ради від 21.10.2020 року №68/62 житловий будинок [ADDRESS] було передано з балансу КП «Жилсервіс-15» ДМР на баланс КП «Жилсервіс-5» ДМР. \~ \~ \~ \~26.04.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., на підставі заяви директора КП «Житлово-комунальна контора» ДОР та поданих ним документів, за вказаним комунальним підприємством було зареєстроване право комунальної власності на квартиру [ADDRESS] . Однією із підстав для проведення державної реєстрації права власності на квартиру було використано декларацію про готовність до експлуатації №ДП 143143040125, видану 23.10.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області «Реконструкція нежитлового приміщення (поз.7,8, частина поз.9) під квартиру [ADDRESS] », замовник будівництва КП «Житлово-комунальна контора» ДОР. Водночас, відповідно до інформації Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області декларація про готовність до експлуатації №ДП 143143040125 від 23.10.2014 року та декларація про початок будівельних робіт №083142639325 від 24.09.2014 року під квартиру [ADDRESS] не реєструвались. При цьому, Дніпропетровською обласною радою дозвіл на проведення реконструкції вказаного нежитлового приміщення КП «Житлово-комунальна контора» ДОР не надавався. Таким чином, державну реєстрацію змін щодо функціонального призначення нежитлового приміщення проведено за відсутності волі власника майна та з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». \~ \~ \~ \~Після проведення державної реєстрації права комунальної власності за КП «Житлово-комунальна контора» ДОР, на підставі свідоцтва про право власності від 19.06.2018 року, виданого згідно розпорядження №П-30 від 19.06.2018 року, про передачу у власність наймачу [PERSON] квартири [ADDRESS] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . В подальшому, на підставі заяви [PERSON] , акту уточнення лінійних розмірів та технічного паспорту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни щодо загальної та житлової площі квартири. Відповідно до інформації КП «ДМБТІ» за даними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , зазначений об`єкт нерухомого майна є складовою частиною нежитлових приміщень, розташованих на цокольному поверсі житлового будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради в листі від 11.01.2021 року було повідомлено, що рішення про розподіл житлового фонду за адресою: [ADDRESS] та її передачу у приватну власність не приймалось. Таким чином, в силу прийнятих Дніпропетровською обласною радою та Дніпровською міською радою рішень, власником житлового будинку [ADDRESS] є територіальна громада м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Внаслідок безпідставного проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , що є складовою житлового будинку, а також її подальшої передачі у приватну власність, порушено права та законні інтереси територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд: -скасувати державну реєстрацію прав, проведену 26.04.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (індексний номер рішення 40887214 від 02.05.2018 року, номер запису про право власності 25955180), про державну реєстрацію права комунальної власності КП «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1542937012101). -визнати недійсним та скасувати розпорядження від 19.06.2018 року №П-30, видане КП «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради про передачу у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1542937012101, номер запису про право власності 26929950 від 02.07.2018 року). -визнати право комунальної власності територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1542937012101) -витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1542937012101). Представник Дніпровської міської ради в письмових поясненнях підтримав заявлених прокурором в інтересах останньої позов та просив його задовольнити. У наданому відзиві представник відповідачки [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність у Дніпропетровської обласної прокуратури правових підстав для його пред`явлення в інтересах Дніпровської міської ради. Також зазначив, що Дніпровська міська рада не є належним позивачем, оскільки не є та не була володіючим власником майна на момент обставин, на які посилається позивач в своєму позові. Житловий будинок [ADDRESS] в 2017 році так і не був переданий з балансу КП «Житлово-комунальна контора» ДОР на баланс КП «Жилсервіс-15» ДМР за відповідним актом приймання-передачі. Така передача відбулась згідно акту лише 30.04.2019 року. Посилання позивача на те, що державна реєстрація права комунальної власності на квартиру [ADDRESS] за КП «Житлово-комунальна контора» ДОР була здійснена за відсутності належних правових підстав належними та допустимими доказами не підтверджені. КП «Житлово-комунальна контора» ДОР у наданому відзиві просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність у Дніпропетровської обласної прокуратури правових підстав для його пред`явлення в інтересах Дніпровської міської ради. Зазначили, що набуття права комунальної власності територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради на будинок [ADDRESS] відбулось 30.04.2019 року в день підписання акту приймання-передачі та тільки тих об`єктів комунальної власності, що перебували в господарському віданні КП «Житлово-комунальна контора» ДОР. Станом на 30.04.2019 року квартира [ADDRESS] у комунальній власності КП «Житлово-комунальна контора» ДОР не перебувала, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 19.06.2018 року, а отже, вказана квартира не входила до переліку об`єктів, що були передані за актом від 30.04.2019 року. Будинок [ADDRESS] в період з 13.07.2009 року по 30.04.2019 року безперервно знаходився у господарському віданні КП «Житлово-комунальна контора» ДОР, яке згідно ч.1 ст.136 ГК України мало право, як і власник, володіти, користуватись та розпоряджатись цим майном. В 2014 році КП «Житлово-комунальна контора» ДОР розпорядилось майном та здійснило реконструкцію нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] під житлову квартиру [ADDRESS] , зареєструвало право власності на неї. Надалі, в межах повноважень, визначених п.1 рішення Дніпропетровської обласної ради від 09.12.2005 року №687-29/ІV «Про надання згоди комунальним підприємствам, закладам і установам, що належать до спільної власності територіальних громад області, на приватизацію житлового фонду, що знаходиться на їх балансі», 19.06.2018 року розпорядженням КП «Житлово-комунальна контора» ДОР №П-30 квартиру [ADDRESS] було передано у власність наймачу [PERSON] та видано свідоцтво про право власності. Представник Дніпровської обласної ради в письмових поясненнях по суті справи зазначив, що 24.03.2017 року Дніпропетровською обласною радою було прийнято рішення №177-8/VІІ «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», відповідно до п.1.10 якого житловий будинок [ADDRESS] вирішено передати до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра за умови прийняття відповідного рішення Дніпровської міської ради згідно з чинним законодавством України. Рішенням Дніпровської міської ради від 13.04.2017 року №59/19 було надано згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади міста зазначеного вище житлового будинку, з передачею його на баланс КП «Жилсервіс-15» ДМР. На виконання вказаних рішень за актом приймання-передачі від 30.04.2019 року будинок було передано до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра. Рішень про надання дозволу на переведення нежитлового приміщення в житлове, на реконструкцію нежитлового приміщення під квартиру [ADDRESS] , Дніпропетровською обласної радою не приймалось. Відповідно до чинного законодавства приватизація житлового фонду не належить до повноважень Дніпропетровської обласної ради та в неї відсутній орган приватизації. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.03.2021 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Протокольною ухвалою суду від 09.08.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено останню до розгляду по суті. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.09.2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.12.2021 року, позов було залишено без розгляду. Постановою Верховного Суду від 11.05.2022 року ухвалу суду від 08.09.2021 року та постанову від 15.12.2021 року було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду. В судовому засіданні прокурор підтримав поданий позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Дніпровської міської ради підтримав заявлений позов. Представник відповідачки [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, наведених у поданому відзиві. Представник КП «Житлово-комунальна контора» ДОР та Дніпропетровської обласної ради за неодноразовими викликами до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили. Враховуючи зазначене, положення ст.223 ЦПК України, а також той факт, що останні були обізнані про наявність в провадженні суду розглядаємої цивільної справи, отримували позовну заяву з додатками, а також надали заяви по суті справи (відзив та письмові пояснення), в яких висловили свою позицію стосовно розглядаємого позову, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності представників КП «Житлово-комунальна контора» ДОР та Дніпропетровської обласної ради. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи, наведені останніми в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. Під час розгляду справи встановлено та вбачається з матеріалів, що в комунальні власності територіальних громад сіл, селищ та міст Дніпропетровської області перебував житловий будинок літ.А-5, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 13.07.2009 року №119-р було передано у господарське відання КП «Житлово-комунальна контора» ДОР. 24.03.2017 року Дніпропетровською обласною радою було прийнято рішення №177-8/VІІ «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», відповідно до якого житловий будинок [ADDRESS] вирішено передати до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра за умови прийняття відповідного рішення Дніпровської міської ради згідно з чинним законодавством України. \~ \~ \~ \~Рішенням Дніпровської міської ради від 13.04.2017 року №59/19 надано згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади міста зазначеного вище житлового будинку, з передачею його на баланс КП «Жилсервіс-15» ДМР. \~ \~ \~ \~Наказом КП «Житлово-комунальна контора» ДОР №28 від 30.06.2017 року на виконання зазначених вище рішень було створено комісію з питань передачі житлових будинків, що знаходяться на балансі КП «Житлово-комунальна контора» ДОР на баланс КП «Жилсервіс-15» ДМР, вирішено підготувати технічну документацію на житлові будинку, що передаються, а також підготувати акти приймання-передачі житлових будинків. За актом приймання-передачі від 30.04.2019 року будинок було передано до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра. Водночас, державну реєстрацію права комунальної власності на зазначений будинок до цього часу не проведено. \~ \~ \~ \~На підставі рішення Дніпровської міської ради від 21.10.2020 року №68/62 житловий будинок [ADDRESS] було передано з балансу КП «Жилсервіс-15» ДМР на баланс КП «Жилсервіс-5» ДМР. \~ \~ \~ \~Поряд з цим, 26.04.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., на підставі заяви директора КП «Житлово-комунальна контора» ДОР та поданих ним документів, за вказаним комунальним підприємством було зареєстроване право комунальної власності на квартиру [ADDRESS] . Однією із підстав для проведення державної реєстрації права власності на квартиру було використано декларацію про готовність до експлуатації №ДП 143143040125, видану 23.10.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області «Реконструкція нежитлового приміщення (поз.7,8, частина поз.9) під квартиру [ADDRESS] », замовник будівництва КП «Житлово-комунальна контора» ДОР. Згідно листа Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області від 30.10.2020 вбачається, що згідно єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування зазначених документів,\~який ведеться з 20.05.2011\~року, відомості про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 143143040125 від 23.10.2014 року та декларація про початок будівельних робіт №083142639325 від 24.09.2014 року під квартиру [ADDRESS] , відсутні. \~ \~ \~ \~Після проведення державної реєстрації права комунальної власності за КП «Житлово-комунальна контора» ДОР, на підставі свідоцтва про право власності від 19.06.2018 року, виданого згідно розпорядження №П-30 від 19.06.2018 року, про передачу у власність наймачу [PERSON] квартири [ADDRESS] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . В подальшому, на підставі заяви [PERSON] , акту уточнення лінійних розмірів та технічного паспорту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни щодо загальної та житлової площі квартири. Відповідно до інформації КП «ДМБТІ» за даними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , зазначений об`єкт нерухомого майна є складовою частиною нежитлових приміщень, розташованих на цокольному поверсі житлового будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 330 ЦК України визначено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. \~ \~ \~ \~Згідно ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Статтею 327 ЦК України встановлено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч.1,2,5,6,8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно ч.1 ст.2 вказаного вище Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частинами 1,9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. Згідно ч.ч.1-3 ст.4-1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» встановлено, що передача об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених\~статтею\~цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад. Згідно ч.ч.1,5,6 ст.7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» з державної у комунальну власність передаються безоплатно, зокрема, житлові будинки та гуртожитки. Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії.\~Форма акта приймання-передачі\~затверджується Кабінетом Міністрів України. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права. \~ \~ \~ \~Частиною 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Заперечуючи проти позову відповідачі посилались на те, що будинок [ADDRESS] в період з 13.07.2009 року по 30.04.2019 року безперервно знаходився у господарському віданні КП «Житлово-комунальна контора» ДОР, яке згідно ч.1 ст.136 ГК України мало право, як і власник, володіти, користуватись та розпоряджатись цим майном, а тому в межах повноважень розпорядилось майном та здійснило реконструкцію нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] під житлову квартиру [ADDRESS] , зареєструвало право власності на неї, а в подальшому, в межах повноважень, визначених п.1 рішення Дніпропетровської обласної ради від 09.12.2005 року №687-29/ІV «Про надання згоди комунальним підприємствам, закладам і установам, що належать до спільної власності територіальних громад області, на приватизацію житлового фонду, що знаходиться на їх балансі», 19.06.2018 року розпорядженням №П-30 передало квартиру [ADDRESS] у власність наймачу [PERSON] та видало свідоцтво про право власності на житло. Поряд з цим, суд враховує, що відповідачами відповідного рішення Дніпропетровської обласної ради від 09.12.2005 року №687-29/ІV суду не надано. Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідачів на положення ч.1 ст.136 ГК України, оскільки останньою встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. В свою чергу, наведеними вище положеннями ч.1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. У поясненнях по суті справи представник Дніпропетровської обласної ради зазначив, що рішень про надання дозволу на реконструкцію та переведення нежитлового приміщення в житлове під квартиру [ADDRESS] , Дніпропетровською обласної радою не приймалось. Відповідно до чинного законодавства приватизація житлового фонду в силу ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування» не належить до повноважень Дніпропетровської обласної ради та в неї відсутній орган приватизації. Вищезазначене свідчить, що рішення про реконструкцію нежитлового приміщення під квартиру [ADDRESS] було здійснено КП «Житлово-комунальна контора» ДОР в супереч приписам ч.1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» без згоди власника в особі Дніпропетровської обласної ради. Крім того, всупереч прийнятого останньою рішення від 24.03.2017 року №177-8/VІІ, згідно п.1.10 якого житловий будинок [ADDRESS] вирішено передати, без виключення, до комунальної власності територіальної громади м.Дніпра та наявності прийнятого рішення Дніпровської міської ради від 13.04.2017 року №59/19 про надання згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади міста зазначеного вище житлового будинку, з передачею його на баланс КП «Жилсервіс-15» ДМР, а також всупереч приписам ч.1 ст.17, ч.8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.4-1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», КП «Житлово-комунальна контора» ДОР було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] у зазначеному вище будинку та в подальшому в порядку приватизації передано у власність [PERSON] . Також суд враховує, що відповідно до ст.58 ЖК України єдиною підставою для вселення до житлового приміщення є ордер. Проте, під час розгляду справи відповідачами не надано доказів, які б свідчили про прийняття уповноваженими органами рішення про передачу спірної квартири в користування [PERSON] , видачі на його підстави ордеру, а, відповідно, правомірності зайняття нею квартири та права на приватизацію останньої в передбаченому законом порядку. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені\~ст.388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи вказані вище рішення обласної та міської рад щодо передачі будинку [ADDRESS] , невід`ємною частиною якого є спірне житлове приміщення, у комунальну власність м.Дніпра, укладання в подальшому акту його приймання-передачі, який в силу наведених вище положень ч.6 ст.7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», є документом, що підтверджує набуття права власності на будинок територіальною громадою м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради, незаконну реєстрацію права власності на приміщення цього будинку у вигляді квартири [ADDRESS] в супереч існуючим рішенням та вищенаведеним положенням законодавства за КП «Житлового-господарства» ДОР із подальшою передачею у власність [PERSON] , суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в частині: -скасування державної реєстрації прав, проведеної 26.04.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., про державну реєстрацію права комунальної власності КП «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради на квартиру [ADDRESS] . -визнання недійсним та скасування розпорядження від 19.06.2018 року №П-30, виданого КП «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради про передачу у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] . -витребування від [PERSON] на користь територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради спірної квартири. Оскільки за наведених вище обставин, які свідчать про набуття спірного приміщення у комунальну власність міста на підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування та складеного на їх виконання акту приймання-передачі майна, Дніпровська міська рада набула право власності на спірне приміщення та її можна визначити як неволодіючого власника спірного майна, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання право комунальної власності територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд, пропорційно до задоволених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути на користь Дніпропетровської обласної прокуратури з кожного із відповідачів судовий збір в сумі 16031 грн. 32 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial