Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено повністю. До постановлення рішення суду представник позивача зробив заяву про надання доказів про понесені судові витрати в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. 21.04.2023 року, після ухвалення рішення у справі, на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів понесених ним судових витрат на правничу допомогу адвоката з проханням ухвалити додаткове рішення з цього питання. Оскільки ця заява подана у п`ятиденний строк, який визначений у ч.8 ст.141 ЦПК України, вона прийнята до розгляду судом. Пунктом третім частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, які понесені відповідачем, а останній скористався своїм правом на подання доказів понесення цих витрат після ухвалення рішення у справі, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України, судом призначено до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України, суд не визнає за необхідне викликати сторони або інших учасників справи для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду, з наступних підстав. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вже зазначав суд, докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката були подані позивачем в межах п`ятиденного строку, який визначений ч.8 ст.141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, на відповідача слід покласти всі судові витрати, понесені позивачем. Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4 ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Як слідує з матеріалів справи, у першій заяві по суті спору - позовній заяві, позивач в попередньому (орієнтовному) розрахунку вказав, що планує понести витрати у розмірі 26000 грн. на правову допомогу адвоката. Позивач надав суду докази понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 26000,00 грн., а саме договір про надання правової допомоги №39/2022 від 25.11.2022 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги за договором №39/2022 від 25.11.2022, рахунок-фактура №7 від 19.04.2023 року. Отже заявлені позивачем до стягнення судові витрати не перевищують суми, яка зазначена у його попередньому (орієнтовному) розрахунку, їх розмір відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, а тому є обґрунтованим. З наведених мотивів суд ухвалює додаткове рішення, яким стягує з відповідача на користь позивача 26000,00 грн. судових витрат, які понесені у зв`язку наданням професійної правничої допомоги.

Outcome: approved