Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. У травні 2022 року через систему «Електронний суд» адвокат Шаровський С.А., який діє в інтересах позивача [PERSON] подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова\~компанія «Княжа\~Вієнна Іншуранс\~Груп» «про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи». Згідно до змісту позовних вимог позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (ідентифікаційний код юридичної особи 24175269) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) : -6185,82 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду; -123\~716,33 грн. страхового, як грошову компенсацію за понесені витрати на придбання медичних препаратів та лікарських засобів ; -9\~545,34 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду тимчасовою втратою працездатності; -12\~000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. 2.Обґрунтування позиції позивача. 02.09.2020 р. близько 22 год. 21 хв. по вул. Сурській, в м. Кам`янське, Дніпропетровської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи мотоциклом «Kawasaki», р.н. [NUMBER] , виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Duster», р.н. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП пасажир мотоцикла [PERSON] , [INFO] отримав тілесні ушкодження. Оскільки Позивач - травмований та Позивачу спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у понесених витратах на лікування, тимчасовою втратою працездатності, моральної шкоди. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200204787, який діяв на момент настання ДТП станом на 22:21 02.09.2020 року. 02.09.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040000000698 з кваліфікацією по ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. В ході проведення розслідування страхового випадку Відповідачем не здобуто, і відповідно не надано Позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що Позивачу спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за ч. 2 ст. 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода, і жодних підстав для перекваліфікації немає. Викладене вище свідчить, що Позивач має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, Позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від Відповідача. І таке право вибору, як відновити своє порушене право, це виключне право Позивача, і ніхто не може йому вказувати, як його відновлювати, оскільки таке гарантоване законом. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. «Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини» (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки). Відповідач не виконав покладений на нього обов`язок ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і по страховому випадку безпідставно не прийняв рішення та не виплатив Позивачу страхове відшкодування протягом 90 днів від дати одержання всіх документів, які визначені ст. 35 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виходячи із нижченаведеного, розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості часткової грошової компенсації за спричинену Позивачу моральну шкоду, внаслідок ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, що проявилася у глибоких душевних стражданнях, зміні звичного способу життя та інших негативних явищах, становить 6 185,82 грн. Сума пред`явлених Позивачем до Відповідача вимог в досудовому порядку за спричинену Позивачу моральну шкоду, становить 4 953,15|UAH грн. (89 563,12 х 5%), але станом на день звернення розмір моральної шкоди складає 6 185,82 грн. (123 716,33 х 5%) через збільшення витрат на лікування до 123 716,33 грн. Сума страхового відшкодування за спричинену Позивачу моральну шкоду, на дату формування позову не виплачена. Відповідно до ст. 26-1 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року, Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену Позивачу матеріальну шкоду, що проявилася у понесених витратах на придбання медичних препаратів та лікарських засобів, становить 123 716,33 грн. Розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену Позивачу матеріальну шкоду, що проявилася у тимчасовій втраті працездатності, становить 9 545,34 грн. Сума пред`явлених Позивачем до Відповідача вимог в досудовому порядку за спричинену Позивачу матеріальну шкоду, що проявилася у тимчасовій втраті працездатності, становить 9 499,99 грн. 3.Позиція відповідача. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заяв і клопотань не подав, в судове засідання не прибув. 4.Заяви, клопотання процесуальні питання. У травні 2022 року через систему «Електронний суд» адвокат Шаровський С.А., який діє в інтересах позивача [PERSON] подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова\~компанія «Княжа\~Вієнна Іншуранс\~Груп» «про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи». 18 травня 2022 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку загального позовного провадження (а.с. 108). 24 січня 2023 року, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова\~компанія «Княжа\~Вієнна Іншуранс\~Груп» «про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи», призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 5.Фактичні обставини встановлені судом. 02.09.2020 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040000000698 з кваліфікацією по ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. В межах кримінального провадження встановлено, що 02.09.2020 р. близько 22 год. 21 хв. по вул. Сурській, в м. Кам`янське, Дніпропетровської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи мотоциклом «Kawasaki», р.н. [NUMBER] , виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Duster», р.н. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП пасажир мотоцикла [PERSON] , [INFO] отримав тілесні ушкодження. На час звернення із позовною заявою, будь-якого рішення в межах кримінального провадження не прийнято. Позивач, в порядку досудового врегулювання, за вих. №9645 на адресу Відповідача було скеровано Повідомлення про ДТП із додатками від 11.12.2020 року, де були зазначені всі відомі відомості про учасників та про обставини цієї пригоди. Також, з позивач звернувся із Повідомленням про ДТП, яка була скерована на ім`я відповідача, разом із заявою на виплату страхового відшкодування від 11.12.2020 року із додатками, з вимогою виплатити страхове відшкодування пов`язане із витратами на лікування на суму 89 563,12 грн., заявою на виплату страхового відшкодування від 11.12.2020 року, з вимогою виплатити страхове відшкодування пов`язане із тимчасовою втратою працездатності на суму 9 499,99 грн., з заявою а на виплату страхового відшкодування від 11.12.2020 року, з вимогою виплатити страхове відшкодування пов`язане з моральною шкодою на суму 4 953,15 грн.. На зазначені звернення позивача, останнім від відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», надано запит на отримання документів для здійснення розрахунку та виплат сум на користь позивача, а саме: виписні епікризи за період стаціонарного лікування або виписку з амбулаторної карти хворого); оригінали фінансових документів, що підтверджують витрати на лікування; копію листків непрацездатності, що відзняті з обох сторін та завірені підприємством, де працює [PERSON] ; довідку про доходи [PERSON] за попередній (до настання ДТП) календарний рік; витяг з ЄРДР; рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП, що підтверджено копіями вимог за № 159 від 11.01.2021 року, № 400 від 16.01.2021, т № 5377 від 26.05.2021, №159 від 11.01.2021. Проте, як встановлено в ході судового розгляду та підтверджено представником позивача, доказів надання страховій компанії заявлених для страхових виплат документів, з боку [PERSON] не надано. Також, як встановлено, на час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповіальність на транспортний засіб «KAWASAKI Z 1000», номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», за полісом ЕР-200204787 (а.с. 96). А тому, згідно до ст..ст. 24, 25, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія визначає розмір виплат та підстави для такого провадження, за наслідком встановлених підстав для такої виплати, за визначеним порядком. Судом встановлено, що дійсно право на відшкодування має потерпіла особа від дорожньо-транспортної пригоди, в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, жодного доказу що [PERSON] є потерпілою особою, ні в межах кримінального провадження, ні в будь-якому іншому провадженні, належними і допустимими доказами не підтверджено (як то ні постановою слідчого про визнання особи потерпілим, чи рішенням суду (Вироком, або Рішенням в межах цивільної справи, тощо). 6.Норми права. Приписами ст.\~22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 979\~ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові_ або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.\~1187\~ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно до ст. 993 ЦК України, ст.\~27\~ЗУ «Про\~страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 7.Висновки та мотиви судового рішення. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України. Для настання підстав для здійснення страхової виплати певній особі, необхідна сукупність факторів, як то настання самої події, як то страхового випадку, що постраждала особа є потерпілою особою, яка має право на страхові виплати, підтвердження шкоди (майнової та немайнової), що відображено за змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно до ст.ст. 22, 23 ЦК України, також підтверджено право на відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди, але лише особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, як і особі яка має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, ст.. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що \~ страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, на час розгляду справи по суті заявленого позову, жодним рішенням ні в межах кримінального, цивільного або адміністративного провадження, не прийнято жодного рішення, за яким встановлено що позивач [PERSON] є потерпілою особою, від дорождньо-транспортної події яка мала місцем 02.09.2020 р. близько 22 год. 21 хв. по вул. Сурській, в м. Кам`янське, Дніпропетровської обл. Також суд звертає увагу на те, що позивач не скористався своїм правом на витребування доказів в порядку ч. 1 ст. 84 ЦПК України, згідно до якої учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах\~другій\~та\~третій\~статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. А тому, оцінюючи у підстави та обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] , та не підтвердження того що позивач є «потерпілою особою» від дорожньо-транспортної події, та за сукупністю поданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 8.Судові витрати. Судом враховується, що судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Звертаючись із даним позовом, позивачем не понесені витрати з оплати судового збору, з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed