Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04 липня 2022 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме 77/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що позивачка є власницею даного житлового будинку на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2018 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з часу набуття позивачкою права власності на дане житлове приміщення за вказаною адресою не проживають та не зберігають власних речей. Відповідачі самостійно позбавилися права користування жилим приміщенням та добровільно здійснили дії, направлення ними права користування вказаною житловою площею. Проте, для добровільного порядку знятися з реєстраційного обліку, відповідачі з позивачкою не зв`язувалися, та на телефонні дзвінки не відповідають. Тому позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачів суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , є власником 77/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2018 року (справа № 505/2048/18), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 139229266 від 26.09.2018. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] з 29.11.2007. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] з 19.10.1999. Факт того, що відповідачі у вказаному житловому будинку не проживають підтверджується довідкою голови квартального комітету від 05 листопада 2021 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою з 2017 року та по теперішній час не проживають. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідачі зобов`язані були зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація відповідачів за адресою: [ADDRESS] , є формальною, без наміру їх фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вони втратили право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинили користування вказаним будинком та переселилися на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так як судом встановлено, що відповідачі в спірному жилому приміщенні відсутні більше року без поважних на те причин, спільним побутом з позивачкою не пов`язані, домовленості між ними та позивачкою, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Щодо позовних вимог позивачки про зняття відповідачів [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку, то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки зняття з реєстраційного обліку відповідачів є наслідком виконання рішення про визнання їх такими, що втратили право користування спірним житловим будинком. Крім того, статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначені підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому у задоволенні позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] слід відмовити.

Outcome: partial