Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач 07.02.2023 року звернувся до суду з позовом до Київської міської прокуратури про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2002 року, у справі №2-3853/2002, було встановлено, що 21.04.1999 року з вини водія транспортного засобу, який належав автогосподарству прокуратури м. Києва сталась ДТП, внаслідок якої позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Висновком МСЕК позивачу встановлено ІІ групу інвалідності. На час набрання законної сили рішенням Святошинського районного суду м. Києва, а саме 02.12.2002 року мінімальна заробітна плата становила 165,00 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлено у 2022 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень. З огляду на зазначені обставини позивач з посиланням на положення ст. 1208 ЦК України змушений був звернутися до суду з відповідним позовом, у якому просив ухвалити рішення про збільшення розміру відшкодування шкоди [PERSON] , завданої каліцтвом в результаті ДТП з 01.01.2023 року до 10029,42 грн. щомісячно та стягнути з Київської міської прокуратури на користь позивача суму відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в результаті ДТП щомісячно з 01.01.2023 року у розмірі 10029,42 грн., довічно. Стягнути з Київської міської прокуратури на користь [PERSON] суму відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2003 року по 31.12.2022 року у розмірі 644966,64 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання (а.с. 22). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 29). У судовому засіданні 26.04.2023 року позивач підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Стретович М.О. у судовому засіданні 26.04.2023 року позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2002 року, у справі №2-3853/2002, було встановлено, що 21.04.1999 року з вини водія транспортного засобу, який належав автогосподарству прокуратури м. Києва сталась ДТП, внаслідок якої позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Зазначеним рішенням суду, стягнуто з прокуратури м. Києва на користь [PERSON] різницю між середнім заробітком і розміром призначеної пенсії в сумі 209,57 грн. починаючи з 01.08.2002 року щомісячно і довічно (а.с. 15-17). Висновком МСЕК позивачу встановлено ІІ групу інвалідності. Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. При розгляді справ судами встановлено обов`язок відповідача компенсувати такі витрати на підставі вимог чинного законодавства України, зокрема, положень ст. 1172 ЦК України з урахуванням ст.ст. 1202 ЦК України, 1208 ЦК України. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст. 1172 ЦК України). Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст. 1195 ЦК України). Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо) (ст. 1202 ЦК України). За заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду (ст. 1208 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №476/72/17 (провадження №61-13283св18) зробив висновок, що відповідно до частини першої статті 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Згідно з частиною другою статті 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку, що вона спрямована на забезпечення реальності захисту інтересів потерпілого й повноти відшкодування, оскільки відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, є тривалим у часі процесом. Таким чином, з моменту прийняття судом рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, особа має право на його збільшення у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Перерахунок здійснюється шляхом обчислення судами коефіцієнта кратності збільшення розміру мінімальної заробітної плати шляхом ділення нового її розміру на попередній, а також застосування цього коефіцієнта для перерахунку розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що узгоджується з положеннями частини другої статті 1208 ЦК України. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.11.2019 року у справі № 676/1570/17 (провадження № 61-25989св18). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати з відповідача в дохід держави в розмірі (1% від ціни позову) - 6449,66 грн.

Outcome: approved