Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1/9 частину житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 329,1 кв.м., житловою площею 204,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її донька - [PERSON] та син - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/9 часткою житлового будинку за вищазазначеною адресою. [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки перебував у місцях позбавлення волі. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно її матері [PERSON] , однак у видачі свідоцтва відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Ухвалою суду від 10.12.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Червонозаводським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави. Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року. Ухвалою суду від 26.01.2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду, залучено до участі у справі співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні вимоги, викладені в позові, підтримала у повному обсязі і просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. У судовому засіданні представник відповідача Харківської міської ради заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачкою не доведено прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , відсутні докази сумісного проживання позивачки зі спадкодавицею, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористались. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача Харківської міської ради, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.01.1969 р. Боровською сільською радою Зміївського району Харківської області. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.08.1992 р. Палацем подружжя « Центральний », убачається, що [PERSON] уклала шлюб 15.08.1992 р. зі [PERSON] , після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище - [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 11.11.2021 р. відмовлено позивачці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частку у прав власності на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 26.06.2002 р., та в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №690. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2021 р. право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] зареєстровано на 450/3600 частин за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 10.11.2021 р., на 100/900 частин за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 06.03.2019 р., 25/1800 частин за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 13.07.2018 р., 200/1800 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 13.07.2018 р., 200/1800 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом 22.09.1978 р. З реєстру прав власності на нерухоме майно убачається, що [PERSON] належали 200/1800 частин будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ХДНК 30.03.1974 р. Згідно інформації КП «ХМБТІ» Харківської міської ради від 28.01.2022 р. Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської відповідно до наявних архівних матеріалів реєстрацію права власності на житлові будинки з надвірними будівлями по [ADDRESS] було проведено Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради наступним чином: - 525/3600 часток за [PERSON] (російською мовою) на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 17.06.1985 Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № [NUMBER] ; - 525/3600 часток за [PERSON] (російською мовою) на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 17.06.1985 Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № [NUMBER] ; - 1/9 частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.03.1974 Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 3486; - 200/1800 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.09.1978 Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 9-2179; - 225/1800 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.03.1984 Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-ДН-310; - 225/1800 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.04.1971 Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 2617; - 225/3600 часток за [PERSON] (російською мовою) на підставі рішення народного суду Червонозаводського району м. Харкова від 27.08.1980, справа № 2/3-227; - 400/3600 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.08.2001 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., р. № 4063; - 450/3600 часток за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15.02.2007 Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 5-431. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З 01 січня 2004 року набрав чинності ЦК України. До 31 грудня 2003 року був чинним ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Разом із тим, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з статтею 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За правилами статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. За приписами ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. [PERSON] у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Враховуючи те, що у позивачки [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадщину після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved