Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Кравченка Р.М. звернулась до суду з позовом до Першої уманської державної нотаріальної контори про скасування заборони на нерухоме майно. Зазначає, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , зареєстроване на підставі договору дарування за № 1-1918 від 13.05.1993. [PERSON] приватизувала земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом серії ЯБ № 869061 від 06.05.2006 року. У листопаді 2022 року [PERSON] з метою реєстрації права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у реєстрі речових прав на нерухоме майно встановила, що на вказане домоволодіння встановлено обтяження № 3789195 від 1983 року, зареєстроване реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора від 26.09.2006 року. Вказані обставини підтверджуються постановою Першої уманської державної нотаріальної контори від 12.11.2022 року № 1366/02-31. У процесі встановлення фактичних обставин справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.1983 року спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , з правом пожиттєвого проживання гр. [PERSON] . У подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.08.1989 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила належний [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на присадибній земельній ділянці розміром 1219 кв.м. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1-6237. Як зазначалося вище, згідно договору дарування від 13.05.1993 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар належний [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта будинку садибного типу по [ADDRESS] від 26.09.2022 замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2022 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 7110800000:04:003:0460, площею 0,1 га. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування № 1-1918 від 13.05.1993 року. При цьому, 26.09.2006 року за № 3789195 реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори на підставі угоди № б/н від 28.12.1983 року Уманською міською нотаріальною конторою було накладено заборону на нерухоме майно, а саме будинок по [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Уманської міської ради за № 65381258 від 07.11.2022 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 7110800000:04:003:0460, за суб`єктом: [PERSON] , ІПН [NUMBER] , паспорт [NUMBER] . В якості обґрунтування причини відмови реєстратором вказано: «…об`єкт за адресою: [ADDRESS] , встановлено обтяження: заборона на нерухоме майно за № 3789195, зареєстроване 26.09.2006 р. реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори, де власником об`єкта обтяження зазначено [PERSON] …». Постановою державного нотаріуса Першої уманської державної нотаріальної контори від 12.07.2022 року було відмовлено [PERSON] у знятті заборони з житлового будинку [ADDRESS] . В постанові вказано, що Перша уманська державна нотаріальна контора не має технічної можливості, щоб зняти дане обтяження яке було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який функціонував до 2013 року. Виходячи з таких обставин, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, заборони на відчуження об`єктів обтяження, за №3789195, що зареєстрована 26.09.2006 року, призводить до порушення права власності [PERSON] , оскільки вона не може розпорядитись своїм майном. Просить суд скасувати заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 3789195, яка зареєстрована 26.09.2006 року о 18:38:19, що внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі обтяження: угода, б/н, 28.12.1983, Уманська міська нотаріальна контора, архівний документ № 15482-160 від 28.12.1983 року. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до\~ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив на позов від відповідача судом у встановлений строк не отримано. З Першої уманської державної нотаріальної контори 13.01.2023 року надійшов лист згідно якого нотаріальна контора просить розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~\~дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи,\~\~суддя вважає позовну заяву обґрунтованою та\~такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 13.05.1993 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар належний [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4078621 від 07.07.2004 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , зареєстроване на підставі договору дарування за № 1-1918 від 13.05.1993 року (а.с.10). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 869061 від 06.05.2006 року [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку (а.с.11). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2022 [PERSON] було відмовлено у знятті заборони з житлового будинку [ADDRESS] (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.1983 року спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , з правом пожиттєвого проживання [PERSON] (а.с.13). Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.08.1989 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила належний [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на присадибній земельній ділянці розміром 1219 кв.м. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1-6237 (а.с.14). Згідно технічного паспорта будинку садибного типу реєстраційний номер ТІ01:8101:5535:9410:7309, інв. справа № 4005 по [ADDRESS] від 26.09.2022 замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с.16). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 310745676 від 26.09.2022 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 7110800000:04:003:0460, площею 0,1 га (а.с.19). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Уманської міської ради за № 65381258 від 07.11.2022 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 7110800000:04:003:0460, за суб`єктом: [PERSON] , ІПН [NUMBER] , паспорт [NUMBER] . В якості обґрунтування причини відмови реєстратором вказано: «…об`єкт за адресою: [ADDRESS] , встановлено обтяження: заборона на нерухоме майно за № 3789195, зареєстроване 26.09.2006 р. реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори, де власником об`єкта обтяження зазначено [PERSON] …» (а.с.21). В силу вимог ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5,6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України,\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст.\~316, ч.ч. 1, 2 ст.\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1\~ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно з п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних у справі доказів те, що обтяження (арешт), яке міститься у Державному реєстрі, не знято та, враховуючи що його наявність порушує право власності [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування наявного арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved