Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернулася до суду з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області (далі «Відповідач»), третя особа Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора Київської області (далі «Третя особа») про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. [INFO] помер двоюрідний брат Позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.01.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №101. Після смерті [PERSON] за заявою Позивача Першою Білоцерківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 22/2008. На день смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складалася з 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] , яка належала матері спадкодавця [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Її спадкоємцями були її діти: [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і помер [INFO] та [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.10.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №1347. На момент смерті [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відтак, після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з 1/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] , фактично прийняв його батько [PERSON] , який помер [INFO] , однак документально факт прийняття спадщини не оформив. Згідно з листом Білоцерківського відділу РАЦС у Білоцерківському районі Київської області №22.1-33/3966 від 04.02.2022 року по відділу виявлено актовий запис про смерть №166 від 03.12.1998 року на [PERSON] , [INFO] . 03.08.2022 року листом №754/02-14 Третя особа, повідомила що у неї відсутня інформація про місце реєстрації померлого [INFO] [PERSON] та осіб, зареєстрованих разом з померлим на день його смерті. Також, на сьогодні не збереглися будь-які інші документи, які б могли підтвердити факт прийняття [PERSON] спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . З огляду на викладені обставини, з метою забезпечення права власності на належне їй нерухоме майно, Позивач просила встановити факт прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 будинку [ADDRESS] ), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 06.02.2023 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] було залишено без руху (а.с. 40-41). 16.02.2023 року до канцелярії суду представником Позивача адвокатом Телющенко П.П. подано клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору (а.с. 43). 16.02.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15.03.2023 року. Витребувано з: Білоцерківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі копію актового запису про смерть [PERSON] ; Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 45-46). 15.03.2023 року до канцелярії суду від Третьої особи надійшов лист від 14.03.2023 року №238/01-16, до якого додано копію спадкової справи №542 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 49, 51-58). 15.03.2023 року у підготовчому судовому засіданні представник Позивача адвокат Телющенко П.П. просив суд відкласти розгляд справи з метою повторного виклику у судове засідання представників Відповідача та Третьої особи. 15.03.2023 року у підготовче судове засідання представники Відповідача та Третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 66, 95). Причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. 05.04.2023 року до канцелярії суду представником Позивача адвокатом Телющенко П.П. подано клопотання про витребування у Третьої особи копії спадкової справи, яку було заведено після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 68-70). 05.04.2023 року до канцелярії суду представником Позивача адвокатом Телющенко П.П. подано заяву про зміну предмету позову, у якій останній просив уточнити позовні вимоги в частині зазначення дат смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 71-72). 05.04.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшов лист Білоцерківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі від 28.03.2023 року №301-33/768 щодо надання інформації. До листа додано завірену копію запису акта про смерть №166 від 03.02.1998 року [PERSON] , а також повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29.03.2023 року №00039060402 (а.с. 75, 76, 77-78). 12.04.2023 року у підготовче судове засідання представник Позивача адвокат Телющенко П.П. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про дату судового засідання (а.с. 60). 12.04.2023 року до канцелярії суду подав клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі (а.с. 83). 12.04.2023 року у підготовче судове засідання представник Відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 05.04.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Відповідача надійшло клопотання, у якому останній просив здійснювати розгляд даної справи без участі його представника (а.с. 80). 12.04.2023 року у підготовче судове засідання представник Третьої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 12.04.2023 року до канцелярії суду від Третьої особи надійшло клопотання, у якому останній просив здійснювати розгляд даної справи без участі його представника. У вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 82). 12.04.2023 року ухвалою суду було витребувано у Третьої особи належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 87). 12.04.2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.05.2023 року (а.с. 86). 08.03.2023 року до канцелярії суду від Третьої особи надійшов лист від 02.05.2023 року №444/01-16 про направлення копії спадкової справи. До листа додано завірену копію спадкової справи №62 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 97, 98-100). 09.03.2023 року у судовому засіданні представник Позивача адвокат Телющенко П.П. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Судові витрати просив залишити за Позивачем. 09.03.2023 року у судове засідання представник Відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 93). 09.03.2023 року у судове засідання представник Третьої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 08.05.2023 року до канцелярії суду від Третьої особи надійшло клопотання, у якому останній просив здійснювати розгляд даної справи без участі його представника. У вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 96). 09.03.2023 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка [PERSON] , пояснила, що була сусідкою [PERSON] та [PERSON] , а саме її будинок [ADDRESS] . Їй відомо, що на момент смерті син [PERSON] проживав разом із батьком [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Це вона бачила особисто і може стверджувати , оскільки знала їх близько 7 років. Дружина [PERSON] і мати [PERSON] \~ померла також, але коли точно вона не пам`ятає. 09.03.2023 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що є племінницею [PERSON] . [PERSON] є її рідним двоюрідним братом. Тобто [PERSON] був сином [PERSON] . Вони проживали у [ADDRESS] , у тому числі на момент смерті [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторони Позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину по закону, виданим 22.08.1988 року державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Маценко Д.В., після смерті [PERSON] , [PERSON] успадкувала 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] . Даний будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Білоцерківським міськкомгоспом 01.07.1988 року, зареєстровано в Івентарбюро 01.07.1988 року за №1575 (а.с. 27). [PERSON] є донькою померлого [PERSON] та Позивачем у даній справі, що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.02.1991 року Білоцерківським міськвиконкомом Київської області, актовий запис №240; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.03.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №205; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 11.06.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області України, актовий запис №29; рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2013 року у справі №357/12602/13-ц (а.с. 17, 18, 19, 33). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Янушевською В.М. власником іншої 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] була [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Білоцерківскькою державною нотаріальною конторою 19.08.1988 року за реєстром №2-3296 і зареєстрованого в інвентарбюро 24.11.1988 року за реєстром №1575. Після її смерті [INFO] відповідні спадково-майнові права перейшли до [PERSON] , рідної тітки Позивача (а.с. 28). Згідно з матеріалами спадкової справи №62 до майна померлої [INFO] [PERSON] спадщину після неї у вигляді 1/4 частини (для кожного) житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] фактично прийняли її сини: [PERSON] та [PERSON] (двоюрідні брати Позивача), утім без оформлення відповідного права власності (а.с. 99, 100). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В. 28.01.2022 року, зареєстровано в реєстрі за №1-90, Позивач прийняла спадщину у вигляді 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.10.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №1347 (а.с. 9). Свідок [PERSON] та свідок [PERSON] повідомили, що на момент смерті [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] в будинку [ADDRESS] ). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.07.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №166 (а.с. 53). Згідно з довідкою Білоцерківської житлово-експлуатаційної дільниці №5 від 07.09.1998 року №11 [PERSON] проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.1998 року [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] 1/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під [ADDRESS] (а.с. 57, зворот). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно з п.1ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Частиною 1 ст. 1262 передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. До третьої черги спадкування за законом входять рідня дядько та тьотя спадкодавця (ст.1263 ЦК України) четверту чергу спадкоємців складають\~ особи які проживали як проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). За змістом норм статтей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживав із ним разом. Будучи спадкоємцем першої черги [PERSON] фактично прийняв спадщину після [PERSON] . Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, Позивач не може захистити своє спадкове майнове право, відповідно до ст.16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Така позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 року у справі №694/1433/17. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідна позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19. З огляду на викладене, заслухавши покази свідків у справі, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати потрібно залишити за Позивачем за заявою його представника. На підставі викладеного та

Outcome: approved