Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач АТ\~«ДТЕК «Дніпровські\~електромережі» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~Акціонерного товариства\~«ДТЕК Дніпровські\~електромережі» вартість\~спожитої,\~але необлікованої\~електричної енергії\~в сумі\~20049\~грн.\~68\~коп.,\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~сумі 2\~481\~грн.\~00\~коп.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав,\~що правовідносини\~у сфері\~електроенергетики,\~у тому\~числі,\~регулюються ЗУ\~«Про ринок\~електричної енергії»,\~Кодексом систем\~розподілу,\~Правилами роздрібного\~ринку електричної\~енергії,\~затверджених Постановою\~НКРЕКП від\~14.03.2018р.\~№ 312\~(далі\~ПРРЕЕ).\~АТ ДТЕК\~«Дніпровські електромережі»\~є оператором\~систем розподілу\~електричної енергії\~споживачам (далі\~ОСР).\~Відповідач [PERSON] \~ зареєстрована\~ та\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ з\~нею \~12.01.2018\~року було\~укладено тимчасовий\~договір про\~користування електричною\~енергією для\~населення \~та договір\~про реструктуризацію\~заборгованості за\~спожиту електроенергію. Відповідно до даного договору та графіком погашення заборгованості боржник зобов`язалась погасити заборгованість за період з січня 2018 року до червня 2018 року. В зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за договором виникла заборгованість в розмірі 20049,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзив на позов на подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України за згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за адресою: м. Дніпро, вул. Заміська, буд. 7. Договір № 1817006 про користування електричною енергією для населення між сторонами укладений 12.01.2018 року, на відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . 12.01.2018 року між відповідачем [PERSON] та Товариством було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідно до даного договору та графіком погашення заборгованості відповідач зобов`язалася сплатити наявну заборгованість в розмірі 20921,00 грн. в період з січня 2018 року до грудня 2018 року. Однак взятих на себе зобов`язань відповідачка [PERSON] не виконала, заборгованість не сплатила. Доказів зворотного відповідачка суду не надала. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642-643 ЦК України. Розкриваючи зміст засади свободи договору, у ст.ст. 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Разом з тим, як роз`яснив Верховний Суд України у своїй правовій позицій у справі № 6-110цс12, свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Згідно з ч. 1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Відповідно до п. 2.1.5 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобов`язання в частині оплати рахунку за спожиту електричну енергію, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 20049,68 грн. Згідно з ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 р. № 6-2951цс15 та у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.01.2019 року у справі № 486/156/17. Як встановлено судом, відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона мешкає за зазначеною адресою, куди позивач постачає електричну енергію у відповідності до укладеного договору про користування електричною енергією від 12.01.2018 р., втім, не здійснювала оплату за спожиту електричну енергію, що призвело до утворення заборгованості. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Так, суд зазначає що, доказів, які б спростовували обставини, викладені в акті про порушення або спростовували наданий позивачем розрахунок розміру відшкодувань збитків відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, у тому числі, майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Отже, за вказаних обставин, судом установлено, що відповідач допустив порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим завдав позивачу збитків, які до теперішнього часу не відшкодовані, чим порушуються права позивача, а відтак, суд проходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved