Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу на території рРФСР. Свою заяву обґрунтовує тим, що звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова із заявою про призначення пенсії, проте їй повідомили про необхідність подання свідоцтва про шлюбу, через зміну прізвища. У заявниці відсутнє свідоцтво про шлюб, оскільки вона надала його разом із заявою про розірвання шлюбу. У зв`язку із введенням воєнного стану неможливо направити запит про надання копії свідоцтва про шлюб до м.Тюмень для підтвердження зміни прізвища. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, причин неявки не повідомив, клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] у м.Харкові та з 21.04.1993 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету №5/26 від 16.01.1996 року наймач батько [PERSON] помер, у зв`язку з чим наймачем квартири [ADDRESS] визнано [PERSON] . За копією свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками « [PERSON] », [INFO] , ур.м.Харкова є « [PERSON] и [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу № [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб 10.02.1993 року та залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки № [NUMBER] прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб № [NUMBER] . Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ведення трудових книжок на час оформлення трудової книжки заявниці здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція). Згідно пункту 2.11 Інструкції, першу сторінку (титульну сторінку) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, після чого ставиться печатка підприємства або відділу кадрів, на якому вперше заповнювалась трудова книжка. Пунктом 2.12 Інструкції вказано, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по-батькові і дату народженні виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по-батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по-батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженого ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правовідносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01.02.2022, який набрав чинності 23.12.2022, визначено про вихід та зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26,ст. 162). 24.02.2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною і РФ у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією РФ проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність дипломатичних установ РФ на території України зупинено. Комунікація Міністерства закордонних справ України з органами державної влади РФ за посередництва третіх держав не здійснюється. У зв`язку з чим наразі унеможливлено отримання витягу або копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу у РФ (листи Міністерства закордонних справ України вих. № 71/17-500-67127 від 04.09.2022 року та вих. № 71/17-500-77469 від 03.10.2022 року). Суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У заявниці виникла необхідність у призначенні пенсії, проте у неї немає можливості отримати підтверджуючі документи про зміну прізвища з території РФ. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявницею надано достатньо доказів, які у своїй сукупності підтверджують, що вона після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а відтак заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved