Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Заявник [PERSON] , в особі представника - адвоката Панасюка О.В., звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Приморський, м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, який загинув [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Маріуполь Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, її чоловік [PERSON] приймав безпосередню участь у бойових діях з метою захисту суверенітету та територіальної цілісності України. [INFO] , під час ведення оборони м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] загинув, що підтверджується довідкою про загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №40/57/9/2-117 від 30.05.2022. 11.04.2023 представник заявника - адвокат Панасюк О.В. звернувся до Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про державну реєстрації смерті [PERSON] . Листом Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 334/21.5-52 від 11.04.2023 представнику заявника відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що ним усупереч вимогам Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні №52/5 від 18.10.2000 не надано лікарське свідоцтво про смерть (форма 106/о), фельдшерську довідку про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про пренатальну смерть. Таким чином, заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Маріуполі Донецької області, під час ведення оборони міста. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.05.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.02.2022 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), вбачається, що заявник є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Приморський, м. Феодосія, Автономна Республіка Крим. Як вбачається із довідки про загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 30.05.2022 № 40/57/9/2-117 командир військової частини засвідчує факт загибелі старшого солдата [PERSON] , [INFO] , під час ведення оборони міста Маріуполя Донецької області [INFO]. Довідка складена на підставі донесення командира військової частини [NUMBER] . 11.04.2023 представник заявника - адвокат Панасюк О.В. звернувся до Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про державну реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] . Листом Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 334/21.5-52 від 11.04.2023 представнику заявника відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що ним всупереч вимогам Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні №52/5 від 18.10.2000 не надано лікарське свідоцтво про смерть (форма 106/о), фельдшерську довідку про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про пренатальну смерть. Наведена обставина стала підставою для звернення заявниці із даною заявою до суду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно положень ч.2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно Указу Президента №64/2022, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Мінінтеграції № 75 від 25 квітня 2022 року (у редакції наказу Мінінтеграції від 01 липня 2022 року № 169) - Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області входить до цього переліку. Як роз`яснено у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, судом встановлено, що з огляду на загибель (смерть) військовослужбовця в районі ведення активних бойових дій оформити лікарське свідоцтво про смерть та провести реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану є неможливим. Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявниця не може зареєструвати смерть свого чоловіка та отримати свідоцтво про смерть останнього згідно з вимогами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який загинув [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Маріуполі Донецької області, що за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved