Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

позивач звернулась до Печерського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до позовної заяви від 23.02.2022 року, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що 16.11.1997 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтневого району м.Києві, актовий запис №1107. Від даного шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Вказує, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Печерського районного суд міста Києва від 05.11.2021 року. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, усі витрати несе позивач. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2023 року справу передано до Голосіївського районного суду міста Києва. 06.04.2023 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву із викладенням заперечень щодо позовних вимог, а тому суд вирішує справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 16.11.1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району міста Києва. Від даного шлюбу у сторін є спільні неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Печерського районного суд міста Києва від 05.11.2021 року, у справі №757/48982/21-ц. На час розгляду справи неповнолітні діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року - 2833 грн. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, а також розмір витрат, які необхідно здійснити на дітей відповідного віку щомісяця. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, може працювати та отримувати доходи, однак відомості про розмір його доходів в матеріалах справи відсутні. Крім того, суд враховує відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, оскільки зазначені обставини не спростовані. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей сторін в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved