Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

\~Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем 12 серпня 2014 року був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №182. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх чотирьох років життя між ними склалися складні стосунки, що призводило до сварок, образ і скандалів й стало наслідком того, що вони роз`їхались та проживають за різними адресами й навіть в різних областях України. Сторони не підтримують подружні стосунки, припинили вести спільне господарства тощо. \~ Діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є малолітніми і проживають разом із позивачкою за місцем реєстрації. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає що їх шлюб розпався та носить лише формальний характер, а тому просить їх шлюб розірвати та стягнути із відповідача судові витрати на її користь. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутність,позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. \~Представник третьої\~особи в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що 12 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №182 (а.с.4). Відповідно до копій свідоцтв про народження, у шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Згідно висновку Служби у справах дітей Червоненської селищної ради, вони вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.51-52). \~ Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Постановою від 21.12.2021 у справі № 339/143/20 Верховний суд України вказав, що зазначення у резолютивній частині рішення суду такого « малолітнього сина залишити на проживання з матір`ю», не свідчить що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки суд лише константував, з ким залишається дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місця проживання, оскільки, як встановлено, після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишається проживати разом з матір`ю. Згідно постанови від 15.01.2020 у справі №200/952/18 Верховний суд України зазначив, що загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, малолітніх дітей залишити на подальше проживання з матір`ю. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе. Згідно\~ст.113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Понесені позивачкою судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved