Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем. Позивач вказує, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Животовської Н.Г., однак постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.01.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата йому було відмовлено, оскільки було пропущено строк звернення для оформлення спадщини, а також не надано підтверджуючих документів про постійне проживання разом з спадкодавцем на момент його смерті. Одночасно нотаріус рекомендувала звернутись до суду за визначенням додаткового строку на прийняття спадщини та/або за встановленням факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Його брат [PERSON] хоча і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але постійно проживав з січня 2018 року разом з ним та його родиною у належному йому будинку, за адресою; [ADDRESS] . [PERSON] не мав власної родини, був одиноким, він зловживав спиртними напоями, тому самостійно забезпечувати свій побут не міг. Він купував для брата ліки, оплачував його перебування у лікарнях, купував йому одяг та продукти харчування, його дружина готувала для нього їжу, прибирала його кімнату, прала одяг, вони разом з братом робили косметичний ремонт житла, він оплачував комунальні платежі за його квартиру тощо. Організація та оплата поховання брата також була проведена його родиною. Квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала їхній матері [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.12.1993 та свідоцтва про право власності на спадщину №1-7784 від 30. 11.1998. Після її смерті [PERSON] прийняв спадщину, однак за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи. Враховуючи вищевикладене просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS] з 01 січня 2018 року дочасу відкриття спадщини [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність його представника, позов підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини що викладені в ньому та просить його задовольнити. Також у заяві позивач просив суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення свідків. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явилися, на адресу суду від представника відповідачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідачів, позов вони визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 303 від 05.04.2019 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71258335, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] приватним нотаріусом Животовською Н.Г. відкрито спадкову справу № 13/2023, яка зареєстрована у реєстрі за № 70181248. Після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Животовської Н.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Крім того, в постанові вказано, що документів на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем [PERSON] не надав. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказано, що [INFO] народився [PERSON] , батьками значаться: батько [PERSON] та матір [PERSON] . Позивач [PERSON] народився [INFO] , батьками значаться: батько [PERSON] та мати [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 75 від 28.08.1958, що підтверджується свідоцтвом про народження (видане повторно) серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , квартира, яка розташована по [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] , яку прийняла мати позивача [PERSON] , про що 30.11.1998 видано свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] померла мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2005. Відповідно до листа завідувача Першої уманської державної нотаріальної контори Кравець Г.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа на підставі заяви сина [PERSON] за № 307/2005, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 72244244 від 25.04.2023. На підтвердження того, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в зв`язку з психічними розладами внаслідок вживання алкоголю позивачем надано довідку № 100 від 04.11.2018 директора КНП «Психіатрична лікарня» І.М. Омелянчук, а також довідку Благодійної організації «Благодійний фонд «Дом пира» № 2 від 18.09.2018 про проходження [PERSON] курсу ресоціалізації для відновлення адекватного соціального статусу з 23.08.2018. У довідці № 4 від 24.09.2018, що видана Благодійною організацією «Благодійний фонд «Дом пира», вказано, що договір про надання допомоги з ресоціалізації було укладено з [PERSON] , який регулярно навідував [PERSON] та здійснював оплату з проходження курсу. Також ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало довідку № 1590-011/1_2018 від 05.01.2019 про те, що борг [PERSON] у розмірі 8670 грн. був сплачений [PERSON] . Відповідно до довідки № 5 від 14.01.2019, що видана виконавчим комітетом Уманської міської ради, [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживає його рідний брат [PERSON] , [INFO] , без реєстрації місця проживання з січня 2018 року по день видачі довідки. У поясненнях свідка [PERSON] вказано, що він підтверджує, що [PERSON] дійсно проживав з родиною свого брата [PERSON] однією сім`єю близько двох років до дня його смерті. Він знає братів з дитинства, товаришував з їх батьком. [PERSON] зловживав спиртними напоями, його брат намагався його вилікувати, дбав про нього. У письмових поясненнях свідок [PERSON] вказував, що померлий [PERSON] був його другом. Дійсно останні роки він проживав у будинку свого брата, [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] піклувався про нього, здійснив похорон [PERSON] . Наведені докази підтверджують той факт, що позивач постійно проживав у своєму будинку за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм братом на момент його смерті, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем - підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved