Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своєму позові позивач [PERSON] посилалась на те, що згідно до свідоцтва про народження батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] (рідна сестра позивача) та, з її слів, [PERSON] . [PERSON] зазначає, що має на своєму утриманні малолітню племінницю [PERSON] , яка мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків з вересня 2015 року, має на утриманні інших дітей від різних чоловіків та на даний момент її місцезнаходження позивачу невідомо, жодного зв`язку з нею позивач не підтримує. Позивач стверджує, що саме вона здійснює догляд та займається вихованням і навчанням племінниці. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами [PERSON] , станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Тому просить суд: -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . -встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши опікуном [PERSON] , [INFO] . -стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 16 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження, актовий запис № 1617, батьком зазначений [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 12 грудня 2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 грудня 2008 року, актовий запис №874 (а.с.13). Згідно договору дарування житлового будинку від 01 серпня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О., [PERSON] отримав у власність безоплатно житловий будинок [ADDRESS] . Згідно витягу №306252086 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2022 року вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності на підставі договору дарування від 01.08.2022 року [PERSON] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 12.12.2022 року №73ТВ про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] вбачається, що малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю тітки [PERSON] . Відповідно до акту №24/5/2 від 31 серпня 2022 року про підтвердження факту проживання особи вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає у своєї тітки [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.10). В матеріалах справи міститься довідка №01-23/12 від 04.04.2022 р., видане Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок) №38 «ПІЗНАЙКО» Кам`янської міської ради, відповідно до якої вбачається, що за час перебування дитини в дитячому садку з 05.09.2016 року по 22.08.2019 року, тітка, [PERSON] відповідально ставилася до виконання своїх батьківських обов`язків, приділяла достатню увагу вихованню, навчанню та розвитку своєї племінниці, її матеріальному забезпеченню. Приймала активну участь у матеріально-технічному забезпеченні розвивального середовища групи, яку відвідувала її племінниця (а.с.11). Відповідно до довідки № 249 від 30.08.2022 року, що видана Комунальним закладом «Ліцей №35» Кам`янської міської ради [PERSON] , [INFO] , вона дійсно навчається в 4-Б класі Комунального закладу «Ліцей №35» Кам`янської міської ради (а.с.12). Відповідно до характеристики учениці 4-б класу Комунального закладу «Ліцей №35» Кам`янської міської ради Фідельман Валерії Борисівни, виданої директором Комунального закладу «Ліцей №35» Кам`янської міської ради Бичко С.І., та класоводом [PERSON] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] опікуються навчанням та здоров`ям [PERSON] . 20 січня 2023 року комісія від адміністрації Ліцею №35 відвідала родину за адресою: [ADDRESS] та склала акт обстеження житлово-побутових умов. [PERSON] мешкає у трикімнатному домі. У дівчини є окрема кімната із косметичним ремонтом, власним місцем для сну та занять, шафою для одягу. Дитина забезпечена всім необхідним одягом, навчальним приладдям, а також різними засобами для творчих занять, іграшками. З моменту вступу [PERSON] до навчального закладу «Ліцей №35» класовод не мала жодного контакту із рідною матір`ю дитини. [PERSON] називає своїми рідними батьками: [PERSON] (матір`ю) та [PERSON] (батьком). Тітка та дядько беруть активну участь у вихованні племінниці [PERSON] . Відповідно до відповіді №29 Комунального закладу «Ліцей №35» Кам`янської міської ради від 26.01.2023 року вбачається. що за період навчання дитини [PERSON] в закладі «Ліцей №35» рідна матір [PERSON] жодного разу не відвідувала батьківські збори, позашкільні заходи, не співпрацювала з класоводом. Класовод, [PERSON] , очно не знайома з [PERSON] ; [PERSON] , рідна тітка [PERSON] , за період навчання дитини в закладі «Ліцей №35» постійно бере участь у шкільному житті: підтримує зв`язок із класоводом, відвідує батьківські збори, позашкільні заходи. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , відповідно до якої вбачається, що він не має заперечень щодо позовних вимог його дружини, [PERSON] з приводу позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлення опіки над [PERSON] та стягнення аліментів та довідка, видана командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , відповідно до якої вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 03.03.2022 року. В матеріалах справи також містяться свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , в якому батьком зазначений [PERSON] , актовий запис №3032; свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , згідно якого він помер [INFO] , актовий запис №493; фототаблиця з сімейного архіву [PERSON] , на якій присутні [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 16.02.2023 року № 8 вих.-20/99 щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надав. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] .. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання про встановлення опіки та призначення опікуном малолітньої [PERSON] судом встановлено наступне. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 12.12.2022 року №73ТВ про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] вбачається, що малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю тітки [PERSON] . Відповідно до висновку комітету Кам?янської міської ради від 16.02.2023 року № 8 вих.-20/99 щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] вбачається, що малолітня [PERSON] , 2013 р.н. мешкає в сім`ї тітки [PERSON] з 2015 року, яка і на теперішній час займається вихованням та утриманням племінниці. Відповідно до акту №24/5/2 від 31 серпня 2022 року про підтвердження факту проживання особи вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає у своєї тітки [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.10). Згідно довідки, виданої диспансерним психіатричним відділенням Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1» Голік Світлана Борисівна в реєстрі у лікаря нарколога та в реєстрі у лікаря психіатра не перебуває. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3. ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, враховуючи вищевикладене, оскільки, судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо мати дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] позбавленої батьківського піклування та призначення її опікуном [PERSON] .. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то заявлені позовні вимоги узгоджуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А тому враховуючи, те що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. з відповідача на користь позивача, а також оскільки, при подачі позовної заяви щодо вимог про стягнення аліментів позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти у розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved