Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини [PERSON] , з аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з усіх видів доходів щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованості шлюбі. За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 15.07.2016 шлюб між ними розірвано. Рішенням Лисичанського міського суд Луганської області вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 16.05.2016 та до досягнення дитиною повноліття. На даний час син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їхньої дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати усі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Матеріальне становище відповідача значно покращилось, він офіційно працює та отримує заробітну плату. З таких підстав, змушена звертатись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05.04.2023 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 01.05.2023. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повнівстю, просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду про причини неявки. Відзиву на позовну заяву суду не надав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено: Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22.07.2016 стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 16 травня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Дрогобицької міської ради від 07.07.2022 №1302-5001846873 та №1302-5001852437 [PERSON] та [PERSON] взято на облік внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс-13. Суд погоджується з доводами позивача про те, що вагомою підставою для зміни способу та розміру стягнення аліментів на сина є зміна матеріального становища матері, зріс цін, та нестабільність доходу матері. Відтак, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а також враховує, що відповідач в силу закону також зобов`язаний утримувати дитину, та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне позовні вимоги задоволити, змінивши спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22.07.2016 та стягувати з відповідача аліменти в частці в розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК).

Outcome: approved