Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач\~АТ «ОТП Банк» звернувся\~до Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова з\~позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 16.10.2020 р. між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2034217012, на підставі якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором (п. 1 Кредитного договору). У звязку із невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором станом 22.09.2022 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» становить у розмірі 31 871,53 грн. (Тридцять одна тисяча вісімсот сімдесят одна гривня 53 копійки), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 26 060,56 грн.; заборгованості за відсотками - 6 810,97 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. З тексту позовної заяви вбачається, що позивач просить у разі неявки у судове засідання відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2020 р. між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2034217012 (далі- Кредитний договір) у розмірі 31 483,00 грн. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору дата остаточного повернення кредиту 16.10.2025 р. Строк, на який надається кредит визначено Графіком Платежів. Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2034217012 від 16.10.2020 р. Графіку Платежів та Розрахунку загальної вартості кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг зазначено детально строк кредиту - 60 місяців, сума кредиту -31 483,00 грн, проценти за користування кредитом - 41 548,04 грн. Загальна вартість кредиту - 73 131,04 грн. Щомісячний платіж Позичальника становить 1 221,00 грн., крім останнього 1 092,04 грн. Відповідно до Правил Кредитування (публічні), редакція діє з 18.02.2020 р., затвердженою наказом АТ «ОТП Банк» № 07-1 від 17.01.2020 р., передбачено, що дані Правила кредитування (надалі- Правила або Правила кредитування) є невід?ємною частиною укладених фізичними особами (та юридичними особами договорів поруки) з АТ «ОТП БАНК» (надалі - Банк) наступних договорів: Кредитного договору (Кредит на споживчі цілі)/Договору про надання споживчого кредиту та про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток/Договору про надання споживчого кредиту/Договору про споживчий кредит (розділ 2.1. Правил). Відповідно до п. 15.1 Правил кредитування, у випадку невиконання Позичальником Боргових зобов`язань за Кредитним договором понад 1 календарний місяць, а за Кредитним договором, забезпеченим іпотекою або на придбання житла - понад 3 календарні місяці, чи невиконання Позичальником або Третіми особами інших умов Кредитного договору, Документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів) укладених між Банком та Позичальником, та/чи між Банком та Третіми особами, що існували на момент укладання Кредитного договору чи таких, що будуть укладені в майбутньому (надалі Строк порушення зобов`язань), та/або у випадку пред`явлення будь-яких позовів відносно Предмета застави/іпотеки на суму (ціну), що складає більш ніж 10% від ринкової вартості Предмета застави/іпотеки, та/або у випадку пред`явлення будь-яких позовів відносно Позичальника на суму (ціну), що складає більш ніж 10% від Розміру Кредиту, та/або у випадку пред`явлення Позичальником та/або Третіми особами, будь-яких позовів до Банку, Сторони домовились, що Позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов Кредитного договору, в зв`язку з чим Позичальник зобов`язаний погасити Боргові зобов`язання в повному розмірі та в строки відповідно до п. 15.2. Правил. Відповідно до п.15.2 Правил кредитування, незважаючи на інші положення Правил, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та/чи інших зобов`язань за Кредитним договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або умов Документів забезпечення (надалі Вимога). При цьому, зобов`язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому настає з дати отримання Позичальником відповідної письмової Вимоги (надалі Дата отримання Вимоги) та повинно бути проведено Позичальником протягом 30-ти календарних днів з Дати отримання Вимоги, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60-ти календарних днів з Дати отримання Вимоги. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було спрямовано відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (Вих 126/2022 від 03.10.2022). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, якою встановлений обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вже було зазначено вище, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за Кредитним договором своєчасно не виконує, внаслідок чого станом на 22.09.2022 виникла заборгованість у розмірі 31 871,53 грн., що складається із: -заборгованості за тілом кредиту - 26 060,56 грн.; -заборгованості за відсотками - 6 810,97 грн. Враховуючи викладене, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved