Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Вербиця в особі Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,1781 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №039922 від 20.01.2003. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла сестра бабусі позивачки по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,1781 га, що належали померлій згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №039922 від 20.01.2003. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Від її імені у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради посвідчено заповіт в користь [PERSON] , який на момент смерті спадкодавця не змінювався і не скасовувався. Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , не було. Оскільки позивачка на час смерті [PERSON] була неповнолітньою, то на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України вважалася такою, що її прийняла, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. 02.03.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Жирівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.23), в якому зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві просить розглядати справу за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивачки і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.24), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою підготовчого засідання від 03.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.25). Ухвалою судового засідання від 11.05.2023 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.29). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії I-ЛВ №039922 від 20.01.2003 [PERSON] на підставі рішення ХІV сесії ІІІ-го демократичного скликання Вербицької сільської ради від 19.10.2001 №15 передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 1,1781 гектарів в межах згідно з планом. Земельні ділянки розташовані на території Вербицької сільської ради та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №50. З плану зовнішніх земельної ділянки вбачається, що земельні ділянки загальною площею 1,1781 гектарів складається з трьох земельних ділянок (а.с.12). 06.12.2004 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №93, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть від 17.06.2005 [PERSON] померла [INFO] в с. Вербиця Жидачівського району Львівської області (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про шлюб від 24.01.2017 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24.01.2012. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.6). Довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради №99 від 22.02.2023 встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради посвідчено заповіт в користь [PERSON] , який на момент смерті спадкодавця не змінювався і не скасовувався (а.с.8). Відповідно до інформаційної довідка зі Спадкового реєстру №71267532 від 25.01.2023 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.10). Згідно з довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.02.2023 у Книзі (записів) реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення Вербицької сільської ради народних депутатів від 19.10.2001 №15, на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 039922 від 20.01.2003, реєстраційний номер 50. Площа земельної ділянки 1,1781 (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 02.03.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з положеннями частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до приписів частини 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1235, 1236 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту, а також право заповідача на призначення спадкоємців та на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки площею 1,1781 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №039922 від 20.01.2003, виданого на ім`я останньої. За життя [PERSON] 06.12.2004 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла [PERSON] . [PERSON] на час смерті [PERSON] ( [INFO] ) була неповнолітньою. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття була неповнолітньою і не заявляла про відмову від спадщини, що відповідає приписам частини 4 статті 1268 ЦК України. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки загальною площею 1,1781 га в межах згідно з планом, які розташована на території Вербицької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved