Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в обґрунтування якого зазначав, що він є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Торськівською сільською радою серія [NUMBER] . З малечку не проживає з нею. Все своє життя перебуває у Заліщицькому обласному багатопрофільному навчально-реабілітаційному центрі, де навчається по цей час. Мати не цікавиться його життям, не виконує свого материнського обов`язку, не піклується про його майбутнє, про освіту, безпеку, не хвилюється про стан його здоров`я. Умови для проживання у матері відсутні. У зв`язку з тим, що відповідачка не займається його вихованням, не цікавиться життям та здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, матеріально не допомагає, отже, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, позивач вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього. Таке рішення суду буде відповідати його інтересам як дитини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечила та суду пояснила, що вона має материнські почуття до свого сина, бажає та буде в подальшому брати участь у вихованні своєї дитини, в міру своїх можливостей надавати йому матеріальну допомогу, а тому просить суд не позбавляти її батьківських прав. Через важкі матеріальні проблеми, складність працевлаштування, наявність на утриманні меншої доньки, вона не може повністю задовольнити матеріальні побажання сина. Представник Органу опіки та піклування Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подавши клопотання відповідно до якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, просить суд задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 09.01.2023 було відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2023. У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 01.02.2023 по 10.03.2023 судове засідання було відкладене на 30.03.2023. Ухвалою суду від 30.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 28.04.2023. 28.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Заслухавши сторони провадження, пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Торськівською сільською радою серія [NUMBER] . У характеристиці Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру Тернопільської зазначається, що відповідачка не цікавиться досягненнями сина. Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Торськівського старостинського округу: громадянка [PERSON] зареєстрована зі своїми рідними: дочкою [PERSON] 2009 р. н., сином [PERSON] 1994 р. н. та сином [PERSON] 2007 р. н. Син [PERSON] навчається в Заліщицькому обласному багатопрофільному навчально-реабілітаційному центрі. Сім`я веде скритий спосіб життя. [PERSON] ніде не працює, не веде домашнього господарства. Будинок знаходиться в занедбаному стані. Згідно висновку № 03-23/1856 від 29.09.2022 орган опіки та піклування Заліщицької міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно до її неповнолітнього сина [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, в помешканні за місцем проживання родини [PERSON] антисанітарні умови, їжа присутня в обмеженій кількості, мати матеріально не забезпечує сина, а самі вони неодноразово надавали матеріальну допомогу [PERSON] . Чули вербальну сварку між матір`ю та сином, однак очевидцями застосування фізичного чи психологічного насильства матері по відношенню до сина не були. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він займає посаду т. в. о. директора Заліщицького обласного багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру і може в цілому охарактеризувати Луб`янського Степана з позитивної сторони. Разом з цим, звертає увагу суду, що не вбачає за доцільне позбавляти матір батьківських прав, оскільки дійсно, хоч сім`я перебуває у скрутному матеріальному становище, однак мати приходила до їхнього закладу та провідувала сина, не втратила до дитина батьківських почуттів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є соціальним працівником до сфери діяльності якої віднесена робота з неблагонадійними сім`ями [PERSON] старостинського округу, і вона неодноразово відвідувала сім`ю [PERSON] , де окрім сина [PERSON] з відповідачкою проживає менша його сестра [PERSON] 2009 р. н. Сім`я має складні матеріальні умови проживання, однак її надається допомога з боку органів влади, надаються продуктові пакети, останні часи мати поліпшила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків та ведення домашнього господарства. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1 та 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 3, 155 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківський прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 209/2821/15-ц. Згідно ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилався на ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд зазначає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як - то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Судом встановлено, що позивачем не доведено систематичне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, а також того, що вона злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому систематично - це значить, що батьки неодноразово притягувалися до відповідальності (адміністративної, цивільної, громадської), але висновків не зробили. Суд приймає до уваги пояснення відповідачки про її бажання брати участь у житті дитини. Доводи позивача про те, що його мати не виконує обов`язку щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними, суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 184 КУпАП з приводу невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. Окрім цього, відповідачка у суді пояснила, що брала участь в утриманні дитини, надававши кошти на його утримання у розмірі 200 грн., однак син відмовився їх взяти. Позивач у судовому засіданні підтвердив цей факт, і пояснив, що він відмовився прийняти гроші від матері, оскільки в цьому не потребує. [PERSON] запевнила суд, що буде брати участь у вихованні сина, утриманні та піклуватись про нього. Суд враховує, що відповідачка бере активну участь у судовому розгляді даної справи, і категорично заперечує проти позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. Отже, вказані обставини свідчить про те, що поведінку матері у кращу сторону змінити можливо, і у її діях є бажання виконувати обов`язки матері щодо своєї дитини. Судом не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки останній не базується на підставі об`єктивно встановлених обставин грубого порушення відповідачкою батьківських прав та не виконання нею батьківських обов`язків, а на основі суб`єктивних тверджень позивача на засіданні комісії, на якому не було враховано позицію відповідачки та надання їй можливості подати відповідні докази, та який виходячи із його змісту базується лише на інформації наданої позивачем, отриманої від навчального закладу, довідки-характеристики на відповідачку та висновку оцінки потреб сім`ї. Таким чином, у даному випадку не є доцільним позбавляти [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини, застосовуючи такий захід впливу. На підставі ст. 164, 165 СК України,

Outcome: dismissed