Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

02 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь їх сина [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі частка усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.03.2023 року і до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання. Позов мотивовано тим, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки на даний час навчається на денній формі навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на 1 курсі. Мати повнолітньої дитини надає матеріальну допомогу, але її не вистачає. Ухвалою суду від 16 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Від відповідача відзиву на позов або інших заяв по суті позову не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2014. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського міського управління юстиції Сумської області 21.12.2004. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2014 року із відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі частка всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 23.10.2017 було змінено розмір аліментів, які утримувалися з [PERSON] за рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2014 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , стягнувши з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 03.11.2017, що підтверджується виконавчим листом виданого 03.11.2017. [PERSON] зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №2 від 09.03.2023 виданої головою ОСББ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колорит 40». Відповідно до довідки № 036/020 виданої заступником директора ННЦ «Інститут біології та медицини» [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 091 Біологія освітньої програми «Біологія» ННЦ «Інститут біології та медицини» Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін закінчення навчання 30.06.2026 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, який не надав суду заперечень щодо розміру аліментів, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 02 березня 2023 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання, а не до досягнення ним 23-х років. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до дати закінчення навчання - до 30.06.2026 року включно. Крім цього, суд не вбачає підстав сплати аліментів в розмірі, що є не меншим, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на повнолітню дитину згідно ст.ст. 199, 200 СК України не застосовуються вимоги, передбачені ст. 182 СК України, а тому у цій частині позову необхідно відмовити. З урахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі положень ст. ст. 191, 199,200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд -

Outcome: partial