Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути заборгованість. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з публічне акціонерне товариство комерційційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»). ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на АТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.02.2011. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 07.12.2022 має заборгованість 31\~139 грн 94 коп, яка складається з наступного: 26 658 грн 05 коп, - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 4\~481 грн 89 коп, заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, - 0,00 грн, нарахована пеня - 0.00 грн, - нараховано комісії. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н ід 17.02.2011 у розмірі 31 139 грн 94 коп, та судовий збір у розмірі 2\~481 грн 00 коп. Ухвалою суду від 09.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи з викликом осіб. 10.03.2023 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що як заначено у позовній заяві [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 17.02.2011. Позивач АТ\~КБ «ПриватБанк»\~просить суд\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~АТ КБ\~«ПриватБанк» заборгованість\~за кредитним\~договором про\~надання банківських\~послуг №б/н\~від 17.02.2011\~у розмірі\~31\~139\~грн 94\~коп станом\~на 07.12.2022,\~судові витрати\~у розмірі\~2\~481\~грн 00\~коп.\~У анкеті-заяві\~про приєднання\~до Умов\~і Правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ КБ\~«ПриватБанк» \~від 17.02.2011\~ процентна\~ставка не\~зазначена.\~Крім того,\~у цій\~заяві,\~підписаній сторонами,\~відсутні умови\~договору про\~встановлення відповідальності\~у вигляді\~неустойки (пені,\~штрафів)\~за порушення\~зобов`язання\~у вигляді\~грошової суми\~та її\~визначеного розміру.\~Банк,\~пред`являючи\~вимоги про\~погашення кредиту,\~просив у\~тому числі,\~крім тіла\~кредиту (сума,\~яку фактично\~отримав в\~борг позичальник),\~стягнути складові\~його повної\~вартості,\~зокрема заборгованість\~за простроченими\~відсотками.\~Позивач,\~обґрунтовуючи право\~вимоги в\~цій частині,\~в тому\~числі їх\~розмір і\~порядок нарахування,\~крім самого\~розрахунку кредитної\~заборгованості за\~договором від\~17.02.2011\~ посилався\~на Витяг\~з Тарифів\~обслуговування кредитних\~карт «Універсальна»\~«Універсальна,\~30\~днів пільгового\~періоду» та\~Витяг з\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~в ПриватБанку\~ресурс:\~Архів Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг розміщені\~на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити i вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період 3 часу виникнення спірних правовідносин (17.02.2011) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26.12.2022), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Потрібно розмежовувати\~форму правочину\~та спосіб\~підтвердження виконання\~переддоговірного обов`язку\~кредитодавцем по\~наданню споживачу\~інформації,\~необхідної для\~порівняння різних\~пропозицій кредитодавця.\~Способом підтвердження\~виконання переддоговірного\~обов`язку\~кредитодавця є\~паспорт споживчого\~кредиту.\~Ознайомлення з\~паспортом споживчого\~кредиту,\~його підписання\~споживачем не\~означає укладення\~договору про\~споживчий кредит\~та дотримання\~його форми,\~оскільки в\~паспорті кредиту\~не відбувається\~фіксація волі\~сторін договору\~та його\~змісту.\~Щодо позовних\~вимог щодо\~стягнення заборгованості\~за тілом\~кредиту у\~розмірі 26\~658\~грн 05\~коп,\~то сплачена\~відповідачем сума\~у розмірі\~ 542\~701\~грн 79\~коп згідно\~його розрахунку\~значно перевищує\~згідно його\~розрахунку фактично\~отриману суму\~кредитних коштів\~(тіло\~кредиту)\~у розмірі\~408\~436\~грн 07\~коп. Просить у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 31\~139 грн 94 коп за кредитним договором б/н від 17.02.2011 відмовити в повному обсязі. 06.04.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що в Анкеті-заяві зазначено: «Я ознайомився (-лась) і згоден (на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку..» Таким чином, підписавши Анкету-Заяву Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняв умови договору та погодився з ними. В подальшому, Відповідач ознайомився з новими умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Паспорт споживчого кредиту від 07.09.2021. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банк.\~Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами с договором про надання банківських послуг. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і добре зрозумілі умови договору. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити вимоги банку у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочно рішення. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог позивача АТ КБ «ПриватБанк» просив відмовити в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статуту банку АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 80-81). Судом встановлено, що 17.02.2011 між позивачем, та відповідачем було укладено договір б/н про надання банківських послуг, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг а також тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із таким договором надання банківських послуг (а.с. 43) До вказаного договору банк додав\~копії непідписаних відповідачем Витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті www.privatbank.ua,\~та підписаний\~відповідачем Паспорт\~споживчого кредиту (а.с. 44-73). Згідно з наданою позивачем довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, останньому після оформлення карткового рахунку з 17.08.2011 встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн, який в подальшому неодноразово змінювався (а.с. 41). На виконання укладеного між сторонами договору б/н банківського обслуговування від 17.02.2011 відповідачу [PERSON] були видані позивачем кредитні картки з терміном дії до жовтня 2013 року, листопада 2015 року, серпня 2019 року, липня 2021 року, серпня 2025 року (а.с. 42). Як слідує з виписки за договором № б/н за період з 17.02.2011 по 08.12.2022 у [PERSON] , усього витрат: 566\~613 грн 24 коп, усього надходжень: 535\~473 грн 03 коп (а.с. 22-40). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість відповідача за договором б/н від 17.02.2011 станом на 31.05.2015 нарахована позивачем в загальному розмірі 305 грн 32 коп (а.с. 7-9) Згідно з наданим розрахунків, заборгованість відповідача за договором б/н від 17.02.2011 станом на 30.09.2019 нарахована позивачем в загальному розмірі 51 460 грн 15 коп, з яких: 48\~087 грн 15 коп заборгованість за тілом кредиту, 46\~138 грн 48 коп поточним тілом кредиту, 1\~948 грн 67 коп заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3\~323 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 50 грн 00 коп заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Та станом на 07.12.2022 заборгованість відповідача за договором б/н від 17.02.2011 заборгованість нарахована позивачем в загальному розмірі 31 139 грн 94 коп, з яких: 26\~658 грн 05 коп заборгованість за тілом кредиту, 26\~658 грн 05 коп - простроченим тілом кредиту, 4\~481 грн 89 коп заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 10-21). При цьому, відповідно до змісту такого розрахунку (стовпчик 4 таблиці) позивачем до тіла кредиту зараховано (погашено за рахунок тіла, тим самим його збільшено) частину нарахованих відповідачу процентів за користування кредитом в загальному розмірі 52\~616 грн 26 коп за підрахунками суду. Як вбачається з розрахунку згідно виписки за договором № б/н за період 17.02.2011-08.12.2022 наданої відповідачем [PERSON] , використано кредитних коштів: - 408\~436 грн 70 коп, використано власних коштів: - 75\~677 грн 70 коп, зарахування на кредитну карту: - 542\~701 грн 79 коп, нараховано відсотків: - 87\~453 грн 57 коп (а.с 112-153). Відповідач [PERSON] зазначає, що сума кредиту у розмірі 26\~658 грн 05 коп сплачена ним у сумі погашення кредиту, що становить 542\~701 грн 79 коп та значно перевищує фактично отриману суму кредитних коштів (тіло кредиту) - 408\~436 грн 07 коп. Сума витрат визнаена позивачем у розмірі 566 613,24 гривень включає відсотки, пеню, які нараховані всупереч умов договору. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до норм ст.11 ЦК України, цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~ Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є:\~ договори та інші правочини Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України). Статтею 627 ЦК України, визначено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Публічним є\~договір,\~в якому\~одна сторона\~-\~підприємець взяла\~на себе\~обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо).\~ Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1-2 ст. 633 ЦК України). За змістом\~ст.\~ 634\~ЦК України\~,\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору. Договір\~приєднання може\~бути змінений\~або розірваний\~на вимогу\~сторони,\~яка приєдналася,\~якщо вона\~позбавляється прав,\~які звичайно\~мала,\~а також\~якщо договір\~виключає чи\~обмежує відповідальність\~другої сторони\~за порушення\~зобов`язання\~або містить\~інші умови,\~явно обтяжливі\~для сторони,\~яка приєдналася.\~Сторона,\~яка приєдналася,\~має довести,\~що вона,\~виходячи зі\~своїх інтересів,\~не прийняла\~б цих\~умов за\~наявності у\~неї можливості\~брати участь\~у визначенні\~умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Нормою ст. 1054 ЦК України визначено за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. При цьому відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається та надає суду в якості доказів підписану відповідачем копію Паспорту споживчого кредиту, копії непідписаних відповідачем Витягів із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті www.privatbank.ua. У підписаній відповідачем Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку дійсно зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, пам`яткою клієнта і тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із таким договором надання банківських послуг. Однак, згаданий вище Паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий судом в якості належного доказу умов укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема погодженої між сторонами ціни договору у вигляді розміру відсотків, які зобов`язався сплатити позичальник за користування отриманим кредитом. Оскільки, як зазначено у правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 травня 2022 року по справі № 393/126/20, в якій суд касаційної інстанції дійшов наступного правового висновку. Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Даний правовий висновок Верховного Суду знайшов своє подальше закріплення і застосування у судовій практиці суду касаційної інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року по справі № 333/5483/20, від 15 червня 2022 року по справі № 383/418/20. У анкеті-заяві позичальника від 17.02.2011 процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена, так само як можливість погашення заборгованості за відсотками за рахунок наданого тіла кредиту. Натомість позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, послався на Витяг з Тарифів обслуговування карт «Універсальна» та Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин сторін правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже із всього вищевикладеного слідує, що в суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а отже і відсутні підстави для задоволення позову в частині заявлених вимог про стягнення кредитної заборгованості за простроченими відсотками. Наведені вище висновки суду щодо оцінки змісту та умов укладеного між сторонами по справі договору б/н про надання банківських послуг від 17.02.2011, який має змішаний характер та містить елементи кредитного договору, зокрема в частині оцінки в якості доказів наданих стороною позивача Витягів із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, повністю узгоджуються із правовими висновками Великої Палати у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17-ц, а також із правовими висновками Верховного Суду у постановах від 25 вересня 2019 року у справі №704/1023/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 322/1220/16, від 07 серпня 2019 року по справі №182/1806/17, від 27 серпня 2020 року по справі №188/1815/17. Крім того, наведені вище висновки суду, які ґрунтуються на практиці Верховного Суду, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковою для врахування при розгляді по суті даної цивільної справи, в свою чергу свідчать про недоведеність правомірності нарахування, тобто про безпідставність нарахування позивачем відповідачу відсотків за користування кредитом упродовж всього строку існування між сторонами кредитних правовідносин за договором від 17.02.2011. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки частина нарахованих позивачем відповідачу відсотків була погашена за рахунок збільшення тіла кредиту, тобто без фактичного отримання такого тіла кредиту відповідачем, а сума погашених таким чином відсотків становить 52\~616 грн 26 коп, що перевищує розмір заявленої в позові до стягнення заборгованості за тілом кредиту - 26\~658 грн 05 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем погашено в повному обсязі фактично отримане тіло кредиту, а заявлена позивачем до стягнення визначена сума тіла кредиту є нічим іншим як нарахованими і погашеними за рахунок тіла кредиту відсотками за його користування, правомірність нарахування яких, як встановлено судом вище, не підтверджена матеріалами справи, а відтак позов в частині вимог про стягнення тіла кредиту також є необґрунтованим, недоведеним, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, отже відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~ у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed