Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Описова частина Короткий зміст заявлених вимог У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересовані особи: Снігурівський відділ Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області, Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України. На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що він народився [INFO] в с.Новотимофіївка Снігурівського району Миколаївської області. З моменту народження він проживав з батьками в с.Новотимофіївка. З 1970 по 1980 роки навчався в Новотимофіївській початковій та Олександрівській середній школах. По закінченні школи з жовтня 1980 року працював у радгоспі «Прогрес». З 14.05.1981 по 14.05.1984 проходив службу в армії. З лютого 1985 року по березень 1986 працював в картонажному цеху Херсонського консервного комбінату, у квітні 1986 в ССМУ «Спецстрой», з червня по липень 1986 року в ВОХР Херсонського комбайнового заводу. З липня 1988 року працював у м.Херсоні без офіційного оформлення трудових відносин. З вересня 1984 по серпень 1987 року, з грудня 1987 по серпень1988 року проживав у м.Херсоні, але більший час саме у с.Новотимофіївка. З грудня 1988 року по 1992 він працював підсобним працівником на будівництві у м.Херсоні. З 1992 року він постійно проживає в с.Новотимофіївка. У 2021 році він звернувся за отриманням паспорта України, але рішенням начальника Снігурівського відділу УДМС України в Миколаївській області від 28 грудня 2021 року йому відмовлено у оформлені паспорта та рекомендували звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи проживання на території України на 13.11.1991 року. Встановлення даного факту йому необхідно для вирішення питання про громадянство України та отримання паспорта громадянина України. З урахуванням зазначеного [PERSON] просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Далі воєнний стан продовжувався. Отже, зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, а також масованими обстрілами, судове засіданням провести не видалось можливим. 15 березня 2022 року наказом голови Снігурівського районного суду Миколаївської області роботу суду було тимчасово призупинено. Відновлення судочинства в Снігурівському районному суді Миколаївської області відбулось 01.05.2023 (наказ №5-од від 01.05.2023). Позиції учасників справи У судовому засіданні [PERSON] та його представник заявлені вимоги підтримали, просили суд встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. Представник УДМС України в Миколаївській області в судовому засідання щодо вирішення заяви поклалася на розсуд суду. Надали письмові пояснення відносно заяви. Представник Снігурівського відділу Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом. Суд встановив, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2022 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] народився [INFO] в селі Новотимофіївка Снігурівського району Миколаївської області, про що 04 лютого 1963 року складено відповідний актовий запис №10 виконавчим комітетом Олександрівської сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. З свідоцтва про восьмирічну освіту, виданого 15 червня 1978 року вбачається, що [PERSON] у 1978 році закінчив вісім класів Олександрівської середньої школи з виробничим навчанням Снігурівського району Миколаївської області /а.с.7/. З атестату про середню освіту, виданого 26 червня 1980 року вбачається, що [PERSON] у 1980 році закінчив Олександрівську середню школу з виробничим навчанням Снігурівського району Миколаївської області /а.с.7/. У 1980 році заявник отримав свідоцтво про підготовку водіїв, про що свідчить свідоцтво № [NUMBER] , видане Державтоінспекцією Снігурівського відділу /а.с.8/. З військового квітка [NUMBER] , виданого Снігурівським районним військовим комісаріатом 14.05.1981 року вбачається, що [PERSON] має військовий квіток, 29.05.1984 прийнятий на облік Снігурівського району Миколаївської області, 27.09.1984 знятий з обліку в Снігурівському районі Миколаївської області, 17.12.1984 прийнятий на облік у Херсонській області, 07.07.1987 знятий з обліку в Херсонській області, 13.08.1987 прийнятий на облік Снігурівського району Миколаївської області, 02.12.1987 знятий з обліку в Снігурівському районі, 16.12.1987 прийнятий на облік у Херсонській області, 29.07.1988 знятий з обліку в Херсонській області, 02.08.1987 прийнятий на облік Снігурівського району Миколаївської області, 13.12.1988 знятий з обліку в Снігурівському районі, 14.12.1988 прийнятий на облік Снігурівського району Миколаївської області /а.с.11/. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що останній з 14.05.1981 по 14.05.1984 проходив службу в армії. З лютого 1985 року по березень 1986 працював в картонажному цеху Херсонського консервного комбінату. У квітні 1986 в ССМУ «Спецстрой». З червня по липень 1986 року в ВОХР Херсонського комбайнового заводу /а.с.12/. З виписки із домової книги по Новотимофіївській сільській раді за 1980-1988 рр. вбачається, що [PERSON] зареєстрований в с.Новотимофіївка з 18.11.1980 року по 05.1981, з 29.05.1984 по 27.09.1984, з 13.08.1987 по 02.12.1987, з 04.08.1988 по 13.12.1988 /а.с.14/. З довідки №1, виданої виконавчим комітетом Горохівської сільської ради Миколаївської області від 05.01.2022 вбачається, що [PERSON] проживав без відповідної реєстрації з лютого місяця 1990 року разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 17/. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина перша статті 319 ЦПК України). У справі, що розглядається, [PERSON] метою встановлення факту проживання на території України зазначив отримання паспорта громадянина України в порядку встановлення належності громадянства України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Порядок відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Згідно пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року в справі № 504/2099/19 (провадження № 61-3557св21) зазначено, що: «встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. […] Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. […]. Отже, факт проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується належними та допустимими доказами, тому суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved