Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У липні 2022 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлення опіки над ним, посилаючись на те, що її син 09.06.2021 року сталася ДТП, наслідками якої діагноз [PERSON] : наслідки перенесеної тяжкої ЗЧМТ, забою головного мозку тяжкого ступеню, стовбурово-діенцефальної форми у вигляді виражених атрофічних змін кори головного мозку, помірно вираженої вентрикулодиляції, кістозно-рубцево-атрофічних змін в полюся правої скроневої частки, персистуючого вегетативного статусу, глибокого тетрапарезу з помірно вираженим спастичним компонентом, тотальної афазії порушення функції тазових органів, виражених стато-динамічних розладів, трахеостома. Станом на дату подачі заяви [PERSON] продовжує бути стабільно важким, він не розмовляє, не сприймає оточуючу дійсність і не реагує на звернення, розмови чи інші подразники, прикутий до ліжка, не здатен самостійно приймати їжу і виконувати прості рухи, не проявляє будь-яких ємоцій, потребує постійного нагляду. Зазначений стан є тійким, позитивна динаміка не спостерігається. За вказаних обставин [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2022 року у справі відкрито провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2022 року призначено судово-психіатричну експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року провадження у справі відновлено. Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 25.04.2023 року на електронну адресу суду подала клопотання про розгляд заяви за її відсутності. Представник заінтересованої в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутості представника. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 39, 40 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що заявник [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського райнного управління юстиції м. Києва від 26.10.2004 року (а.с.8). Згідно висновку судово - психіатричної експертизи №151 від 21.02.2023 року [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - «Органічне ураження головного мозку травматичного генезу з апалічним синдромом, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.51-54). На підставі викладеного та враховуючи ті обставини, що [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого, психічного розладу внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. При цьому, вирішуючи питання про призначення опікуна суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] в матеріалах справи відсутнє. Враховуючи те, що до суду не надходило подання про доцільність призначення заявниці опікуном [PERSON] , а самостійно суд позбавлений компетенції вирішити зазначене питання без подання органу опіки і піклування із дотримання встановленої законодавством процедури, то у задоволенні вимоги про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним слід відмовити з вказаних підстав.

Outcome: partial