Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

[PERSON] 6 грудня 2022 року звернувся в суд із позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] , в якому просив скасувати рішення Рудківської міської ради від 15 липня 2008 року №24 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0531 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ №308587, виданий 15 квітня 2009 року, в частині встановлення меж земельних ділянок [PERSON] . Зобов`язати Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації» надати йому копію усієї інвентаризаційної справи на будинок: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що йому на праві власності належить житловий будинок та погосподарські будівлі по [ADDRESS] , який розміщений на земельній ділянці розміром 450 кв. м., на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Самбірською держнотконторою 18.07.1996 р. за реєстром №2614 та реєстраційного посвідчення від 27.08.1996 р. зареєстрованого в реєстрі Самбірським МБТІ за №495. Позивач хоче здійснити приватизацію своєї земельної ділянки, але не може цього зробити, оскільки йому чиняться перешкоди у відновленні меж земельних ділянок між ним та його сусідом [PERSON] . В акті обстеження земельних ділянок в [ADDRESS] і [ADDRESS] від 18.01.2021 року зазначається, що [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0531 га (кадастровий номер 4624210400:01:002:0069) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [ADDRESS] , яка належить йому згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ №308587, виданого 15 квітня 2009 року на підставі рішення Рудківської міської ради 18 сесії 5 скликання №24 від 15.07.2008 р. та зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі за №010944300007. В той же час відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації та збереження державних актів на право власності на земельну ділянку і право користування земельною ділянкою складання державного акту на право власності на землю при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. В той же час комісія не перевірила, що [PERSON] ще до одержання державного акту здійснив будівництво гаражу та не перевірила законність будівництва такого, окрім того комісія не перевірила збірний кадастровий план сумісних землевласників і землекористувачів, не порівняла відомість обчислення площі земельної ділянки з експлікацією земельних угідь згідно з формою 6-зем, не перевірила акту передачі межових знаків. Тобто, фактично комісія не вирішила основного питання перевірки правильності встановленої межі власником земельної ділянки [PERSON] . Водночас, [PERSON] на час вирішення спору щодо будівництва гаражу не мав на праві власності земельної ділянки. В подальшому він збудувавши гараж, захопив земельну ділянку, яку для заїзду відпустив саме позивач. Комісія не перевірила фактичних меж його земельної ділянки, внаслідок чого слід скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку в частині визначення меж земельних ділянок між позивачем та [PERSON] та рішення Рудківської міської ради про передачу у власність земельної ділянки в частині встановлення меж земельної ділянки між позивачем та [PERSON] . Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації повідомило позивача про відсутність інвентаризаційної справи, що вказує на перешкоджання реалізації його права власності. Таким чином, слід зобов`язати даного відповідача надати копії усієї інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] (а.с.1-8). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.21). Відповідач [PERSON] 06.02.2023 до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в повному обсязі в позові [PERSON] у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Зазначає, що [PERSON] неодноразово звертався до суду з різними позовами стосовно спірної земельної ділянки. Були ухвалені судові рішення, якими в задоволенні його позовів було відмовлено. Так, рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2014 року у справі №452/511/14 відмовлено за недоведеністю позовних вимог у позові [PERSON] до [PERSON] та до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 15 липня 2008 року № 24\~\~«Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] » та визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,0531 га по [ADDRESS] , виданого [PERSON] . Рівно по межі було встановлено загорожу, що підтверджується Актом обстеження земельних ділянок в [ADDRESS] та №9 від 18.01.2021 року (а.с.30-31). Відповідач Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області 07.02.2023 року надала до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в позові за таких підстав. Рішення Рудківської міської ради Самбірського району від 15 липня 2008 року № 24\~\~«Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] у [ADDRESS] » ухвалено законно, в межах повноважень згідно з вимогами ЗУ «Про місцеве самоврядування» та ЗК України. За захистом своїх прав позивач неодноразово звертався до суду. Правомірність оспорюваного рішення Рудківської міської ради та Акту узгоджувальної комісії від 04.06.2008 року неодноразово були предметом дослідження різними судами, рішення по яких набрали законної сили. Зокрема, у рішенні Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2014 року у справі №452/511/14 суд встановив, що при прийняття оспорюваного рішення Рудківська міська рада діяла в межах своїх повноважень, з дотриманням належної процедури, а тому рішення є правомірним (а.с.40-41). [PERSON] 10.02.023 року надав до суду відповідь на відзив, в якій надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві (а.с.51-54). Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації» листом від 16.02.2023 просило суд розглядати справу без участі їх представника (а.с.56). Ухвалою суду від 14.03.2023 в задоволенні клопотань представників відповідачів про закриття провадження у справі було відмовлено; задоволено клопотання позивача про витребування доказів ( а.с.118-119). До суду 29.03.2023 з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації», надійшла інвентарна справа на будинок за адресою: [ADDRESS] на 32 аркушах (а.с.127), з якою позивач ознайомився. Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду (а.с.136). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представники відповідача та відповідач [PERSON] , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно з приписами ч. 1 ст. 233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Вислухавши доводи позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є суміжними землекористувачами. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 липня 1996 року, виданого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори (реєстр. №2614) є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 450 кв.м (а.с.11). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0531 га (кадастровий номер 4624210400:01:002:0069), яка розташована у [ADDRESS] , що призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №308587, виданого 15 квітня 2009 року, на підставі рішення Рудківської міської ради №24 від 15.07.2008. Матеріалами справи підтверджується, що між [PERSON] та [PERSON] тривалий час існує спір з приводу користування суміжними земельними ділянками. Зокрема, рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 квітня 2006 року (справа №2-135/2006) [PERSON] було відмовлено у задоволенні його позову до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом заборони будівництва гаражу та знесення його за безпідставністю (а.с.13-14). Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2014 (справа № 452/511/14) відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 15 липня 2008 р. №24 «Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] у [ADDRESS] » та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0531 га по [ADDRESS] , виданого [PERSON] (а.с.45-46). Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07.07.2014 апеляційну скаргу [PERSON] відхилено та залишено рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2014 без змін (а.с.47-49). Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2022 (справа № 452/2162/21) у задоволенні позову [PERSON] до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, Комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] про скасування рішення про передачу у власність та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку в частині встановлення меж земельних ділянок, зобов`язання до вчинення дій відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.07.2022 апеляційну скаргу\~ [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року\~залишено без змін. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно акту обстеження земельних ділянок в [ADDRESS] та № 9 від 18.01.2021 року комісія Рудківської міської ради в прсутності [PERSON] та [PERSON] провела обстеження земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та [ADDRESS] . Встановлено, що особи неодноразово зверталися до Самбірського міськрайонного суду Львівської області та Апеляційного суду Львівської області за захистом своїх прав та інтересів щодо спірної земельної ділянки. Комісією зазначено, що [PERSON] не захоплено самовільно земельну ділянку (а.с.15). Інвентарна справа на будинок за адресою: [ADDRESS] (на 32 аркушах) яку дослідженою судом, будівельного паспорту земельної ділянки не містить як і не містить будь-яких інших документів з приводу встановлення меж земельної ділянки. Крім того, [PERSON] неодноразово на протязі багатьох років звертався до правоохоронних органів, Рудківської міської ради з приводу користування суміжними земельними ділянками, про що свідчать надані ним копії відповідних звернень та відповіді на них (а.с. 69-98). \~ \~ \~ \~Статтею 15 ЦК України\~ передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). Позивач стверджує, що оскаржуваним рішенням Рудківської міської ради порушено його право як землекористувача. Втім, згідно судових рішень у справі № 452/511/14 судами було встановлено, що при прийнятті даного рішення Рудківська міська ради діяла в межах своїх повноважень, з дотримання належної процедури, а тому дане рішення є правомірним. Будь-яких додаткових доказів на спростування цих обставин в даному провадженні суду не надано. Згідно з абзацом 2 статті 59 Закону України «Про землеустрій», врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпечення фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок\~\~і в захисті їхніх прав на землю. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. В даному випадку [PERSON] був присутнім при встановленні межі між земельними ділянками [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ), що підтверджується актом та протоколом засідання узгоджувальної комісії від 4 червня 2008 року, які судами при попередніх розглядах були визнані належними та допустимими доказами по справі. Частинами першою, другою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Судами було встановлено, що на підставі рішенням\~\~Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 15 липня 2008 року № 24\~\~«Про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] у [ADDRESS] » [PERSON] передано у власність\~\~земельну ділянку площею 0, 0530 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель у [ADDRESS] . На підставі даного рішення [PERSON] 15 квітня 2009 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №308587. Доказів неправомірності отримання даного Державного акту в даному провадженні суду не надано. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), для висновків про порушення прав позивача визначенням меж сусідніх земельних ділянок мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності (користуванні) позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста. При цьому, Львівський апеляційний суд в постанові від 25.07.2022 також звертав увагу на відсутність висновку експерта на підтвердження доводів [PERSON] . В даному провадженні, враховуючи, що позивачу було відомо про його право звертатися до суду з клопотанням про призначення судом судової земельно-технічної експертизи, він до суду з таким клопотанням не звертався, як і не надав суду жодного висновку експерта, на підтвердження його доводів про те, що [PERSON] самовільно захопив частину належної позивачу земельної ділянки. Згідно зі\~статтею 90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини другої\~статті 129 Конституції України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Проте, позивач всупереч вимогам\~ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів як на підтвердження того, що він є власником або користувачем земельної ділянки (із зазначенням її площі, конфігурації) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , так і на підтвердження порушення цього права відповідачами. Фактично його доводи зводяться до незгоди з раніше ухваленими судовими рішеннями. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем не доведені його позовні вимоги, а отже в задоволенні частини позовних вимог до Рудківської міської ради та [PERSON] про скасування рішення Рудківської міської ради від 15 липня 2008 року № 24 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0531 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ №308587, виданий 15 квітня 2009 року, в частині встановлення меж земельних ділянок [PERSON] , слід відмовити. Щодо заявлених позовних вимог до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації» суд зазначає таке. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи є ефективним обраний позивачем спосіб захисту порушеного права та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи за захистом яких прав позивач звернувся до суду, позовні вимоги про зобов`язання Комунального підприємства Львівської обласної ради «Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації» надати позивачу копію усієї інвентаризаційної справи на будинок: [ADDRESS] , суд вважає не ефективним способом захисту порушених прав позивача, а тому в частині цих позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 992.40 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією (а.с.10). Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed