Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2017 по 23.02.2022 в загальній сумі 76606,16 грн., інфляційних втрат в сумі 13048,56 грн., 3 % річних у розмірі 1962,56 грн., та судового збору - 2684 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг централізованого опалення, підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, отримують такі послуги, але не здійснюють оплату, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , вони є споживачами послуг з центрального опалення і постачання гарячої води шляхом відкриття абонентського рахунку № [NUMBER] , повинні регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих їм підприємством послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, але свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідно до відомості про нарахування та оплату послуг з теплопостачання, з урахуванням періоду платежу, заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання за період з 01.11.2017 по 23.02.2022 в загальній сумі становить 76 606,16 грн. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого теплопостачання, а відповідачі їх отримували. Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов`язані вносити за них плату, яка відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Ст.530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. За ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом. Нормами ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведене свідчить, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зобов`язані були своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання, тобто мають компенсаційний, а не штрафний характер.Ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до вказаної правової норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тобто в межах загального строку позовної давності. За наданим позивачем розрахунком 3% річних та індексу інфляції по заборгованості за послуги за період з 01.02.2020 року по 23.02.2022 за прострочення сплати послуг позивачем нараховано 3% річних в розмірі 1962,56 грн., інфляційні втрати-13048,56 грн. Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення є обгрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідачів. На підставі викладеного і

Outcome: approved