Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] року звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми, в якому зазначив, що він 02.02.2010 року приблизно о 01 год 30 хв. працюючи на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» виконуючи наряд отримав виробничу травму у вигляді зашибленої рани ІІІ-го пальцю правої кисті. За наслідком розслідування від 05.02.2010 року підприємством складено акт за формою Н-1 та визнано зазначений нещасний випадок пов`язаним з виробництвом. Крім того зазначив, що 02.06.2016 року о 06 год. 00 хв. під час виконання наряду на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» стався нещасний випадок внаслідок випадіння породи з покрівлі виробки, та було отримано травму ІІІ п`ясної кістки правої руки. Постановою апеляційного суду Донецької області від 14.06.2018 року у справі №242/5460/16-ц було визнано нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. згідно до акту № 8 від 22.06.2018 року було пов`язано нещасний випадок з виробництвом. згідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 106745 йому було встановлено усього 25 відсотків втрати працездатності за наслідками повторного огляду у зв`язку з трудовим каліцтвом. Зазначив, що зв`язку із трудовими каліцтвами було порушено його нормальні життєві зв`язки, він був позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Зазначає, що внаслідок трудових каліцтв він до теперішнього часу відчуває їхні негативні наслідки на своєму здоров`ї, постійно відчуває оніміння правої руки, обмеження активних рухів в ІІІ-ІV п. правої кисті, часті судоми та больові відчуття, психологічний дискомфорт, часто виражені переживання за своє самопочуття. Все це заподіює йому моральну шкоду. Моральну шкоду, внаслідок травми завданої 02.02.2010 року, він оцінює в розмірі 67000,00 грн., а моральну шкоду, завдану внаслідок травми 02.06.2016, він оцінює в розмірі 100500,00 грн. Просить суд, стягнути з ДП «Селидіввугілля» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок трудового каліцтва, яке сталось 02.02.2010 року, у розмірі 67000грн. 00 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок трудового каліцтва, яке сталось 02.06.2016 року, у розмірі 100500 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.02.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача ДП «Селидіввугілля» надав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги вважають необґрунтованими та зазначив, що позивач повинен довести факт заподіяння моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, яким чином порушено його нормальні життєві зв`язки та надати вичерпні докази, якими це підтверджено, проте позивачем не надано суду жодних доказів спричинення йому моральних страждань, порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми або інших негативних наслідків. Крім того, наведений позивачем розрахунок суми моральної шкоди, відповідач вважає таким, що не відповідає принципам розумності та співмірності, оскільки суми у таких розмірах виплачуються підземним працівникам за їх роботу у важких і шкідливих умовах. Також відповідач зазначив, що укладаючи трудовий договір, позивач був повідомлений та ознайомлений про його права і обов`язки, про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і виробничих факторів, а також можливі наслідки їх впливу на здоров`я, при цьому позивач свідомо прийняв запропоновані умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я. На підставі зазначеного просять у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок нещасних випадків на виробництві у розмірі 167500,00 грн. відмовити у повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах та був задіяний повний робочий день під землею на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався 02.02.2010 року о 01 год. 30 хв., затвердженого 05.02.2010 року директором ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» М. М. Галушко, (форма Н-5) 01.02.2010 року у ІІІ зміну гірничим майстром дільниці №7 [PERSON] був виданий наряд гров [PERSON] на зачистку гірничої маси на конвейєр КСД-27 у 2 північній лаві пласта ?1. 02.02.2010 року о 01 год. 30 хв. під час зачистки гірничої маси з під рештачного ставу на конвейєр КСД-27, в районі секції Глиник №17, випавший шматок породи вдарив [PERSON] по ІІІ пальцю правої кисті. Комісія вважає, що нещасний випадок з [PERSON] пов`язаний з виробництвом і підлягає обліку на дільниці №7 ВП «Шахта «1-3 Новогродівська». Згідно до Акту № 3 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1), затверджений 05.02.2010 року директором ВП шахта «1/3 Новогродівська» М. М. Галушко, 02.02.2010 року працюючи о 01 год 30 хв. [PERSON] під час зачистки гірничої маси з під рештачного ставу на конвейєр КСД-27, в районі секції Глиник №17, випавший шматок породи вдарив [PERSON] по ІІІ пальцю правої кисті, внаслідок чого отримав забій ІІІ-го пальця правої кисті. Відповідно до постанови Апеляційного суду Донецької області від 14.06.2018 року по справі № 242/5460/16-ц було визнано нещасний випадок, який стався з [PERSON] 02 червня 2016 року під час виконання трудових обов`язків на шахті «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», таким, що пов`язаний з виробництвом. визнано недійсним та скасовано акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 02.06.2016 року за формою Н-5, затверджений в.о. генерального директора ДП «Селидіввугілля» 29 березня 2017 року. Зобов`язано ДП «Селидіввугілля» скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 02 червня 2016 року за формою Н-5 та акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, який стався з [PERSON] 02 червня 2016 року під час виконання ним трудових обов`язків. У відповідності до Акту № 8 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1), затверджений 22.10.2018 року директором ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» М. М. Галушко, 02.06.2016 року [PERSON] о 06 год. 00 хв. під час виконання робіт з підривки верхнього привода конвейєра КСД-27 верхньої ниші за допомогою відбійного молотка раптово сталося випадання породи з покрівлі виробки. Випавший шматок породи вдарив [PERSON] по зовнішній стороні правої руки, внаслідок чого отримав травму ІІІ п`ясної кістки правої кисті, та було встановлено діагноз: «Закритий перелом ІІІ п`ясної кістки правої кисті». Згідно довідки МСЕК серія 12 ААА № 106745 від 23.06.2022 року [PERSON] встановлено 25 % втрати професійної працездатності, у тому числі 10 % повторно у зв`язку з трудовим каліцтвом від 02.02.2010 року, 15% повторно у зв`язку з трудовим каліцтвом від 02.06.2016 року з 23.06.2022 року до 01.07.2025 року. Приписами статті 153 Кодексу законів про працю України та статті 13 Закону України від «Про охорону праці» визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Визначення моральної шкоди міститься у положеннях статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статей 153, 171 Кодексу законів про працю України та статті 22 Закону України «Про охорону праці» забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, в установах, організаціях покладається на власника або уповноважений ним орган. Роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. Отже, порядок установлення факту трудового каліцтва на виробництві визначено законом. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 визнано, що зазначеними законодавчими змінами право цієї категорії громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Обґрунтовуючи вимоги про наявність факту спричинення та розміру компенсації моральної шкоди, позивач у позові, що в результаті отримання ним трудового каліцтва він частково (25 %) втратив професійну працездатність та відчуває фізичний біль. Крім того, моральну шкоду він пов`язує, з тим, що позивач протягом тривалого часу перебуває у хворобливому стані, стан здоров`я погіршується, повинен проходити курси лікування. Внаслідок захворювання змінилися умови життя, що тягне за собою зниження життєвої активності через потребу лікування, у зв`язку з чим доводиться докладати додаткові зусилля для організації життя, крім того позивач залежить від медичних препаратів. Трудове каліцтво потребує реабілітаційних і адаптаційних заходів. За станом здоров`я, змінився звичайний уклад його життя. Компенсація моральної шкоди оцінюється позивачем у розмірі 67 000 грн. 00 коп., внаслідок трудового каліцтва, яке сталось 02.02.2010 року, та у розмірі 100500 грн. 00 коп. за трудовим каліцтвом, яке сталось 02.06.2016 року. Крім того, у пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 вказано, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання [PERSON] виробничої травми, пов`язаних із виробництвом, яка призвела до стійкої втрати професійної працездатності в загальному розмірі 25 % (встановлено при повторному огляді), необхідність лікування, суд визнає, що трудове каліцтво зумовили порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусили змінити спосіб життя, і таким чином, [PERSON] завдано моральну шкоду. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини трудових каліцтв, ступінь їх тяжкості, характер та глибину пов`язаних з ними моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль. Крім того, внаслідок трудових каліцтв змінилися умови життя, що тягне за собою зниження життєвої активності через потребу лікування, у зв`язку з чим доводиться докладати додаткові зусилля для організації життя, трудові каліцтва вимагають реабілітаційних і адаптаційних заходів, у позивача змінився звичайний уклад його життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок трудових каліцтв у сукупному розмірі 50\~000 грн. 00 коп. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом ІV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподаткованого доходу (стаття 165 ПК України). Підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Таким чином податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку не включається суми відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17, від 19 травня 2021 року у справі № 180/377/20. За таких\~обставин моральна\~шкода,\~внаслідок трудових\~каліцтв у\~сукупному розмірі\~50000,00\~грн. підлягає стягненню без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом позивач судовий збір не сплачував у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З урахуванням зазначеної ціни позову 167500,00 грн., та приймаючи до уваги вимоги ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову, становила би 1675,00 грн. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на 29,85 %, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, 29,85 % від 1675,00 грн. становить 499,99 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial