Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КНП «Городищенське МО» про перерахування трудового стажу та внесення передбачених законом виправлень з урахуванням положень статті 13 (Пенсії за віком на пільгових умовах) Закону України «Про пенсійне забезпечення». Обґрунтовуючи свою позовну заяву, позивач посилається на те, що вона працювала молодшою медичною сестрою (санітаркою-прибиральницею) патанатомічного відділення Городищенського районного територіального медичного об`єднання (упродовж її роботи назва медичного закладу могла змінюватись) з 01.07.2002 року (наказ № 229-к від 25.06.2002 року), 01.08.2002 року прийнята на постійну роботу у цьому відділенні (наказ № 282-к від 25.07.2002 року), а з 17.12.2003 року прийнята на повний посадовий оклад молодшої медичної сестри цього відділення (наказ № 431-к від 15.12.2003 р.). Наказом директора Некомерційного комунального підприємства «Городищинське медичне об`єднання» Городищенської міської ради Гейка В.В. її було незаконно звільнено з роботи (наказ 181-К від 29.09.2021 року). Під час роботи вона отримала професійне захворювання - туберкульоз легень. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області у цивільній справі №691/1062/21 від 11.07.2022 року її поновлено на роботі на посаді молодшої медичної сестри патанатомічного відділення Некомерційного комунального підприємства «Городищинське медичне об`єднання» Городищенської міської ради з виплатою компенсації в розмірі середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Цим же рішенням суду визнано факт отримання нею професійного захворювання. Упродовж майже двадцятирічного періоду роботи на посаді санітара-прибиральниці патанатомічного відділення цієї установи вона була переконана, що працює в небезпечних для здоров`я умовах і заробляє страховий стаж, який нараховується відповідно до ст. 13 (Пенсії за віком на пільгових умовах) Закону України «Про пенсійне забезпечення» (п. б) - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Лише після незаконного звільнення з роботи, отримавши на руки трудову книжку, вона дізналася, що її позбавили права на пільгову пенсію керівники установи, які, не повідомляючи її, видавали накази про її переміщення в інші відділення лікарні на вакантні посади. Постійно виконуючи роботу санітарки-прибиральниці патанатомічного - відділення, вона де-юре там не працювала, тобто рахувалася на інших посадах. Насправді, за весь період роботи вона жодного дня не працювала на іншій ділянці роботи, а виконувала покладені на неї обов`язки в робочі, неробочі і святкові дні, як працівниця патанатомічного відділення. Ця інформація може бути підтверджена шляхом перевірки журналів реєстрації надходження трупів, які вона заповнювала власноручно на підставі медичних документів, отриманих від родичів померлих. З наказами про її переміщення на інші посади її не ознайомлювали, а підписи, що їй доведено їх зміст, і які вчинені від його імені - підроблені. Як виявилося вже після її незаконного звільнення, керівництво лікарні не тільки постійно поза її плечима здійснювало маніпуляції з її працевлаштуванням. Без її відома працівниками відділу кадрів внесено виправлення у її трудовій книжці про те, що вона працювала не в патанатомічному відділенні, а в патанатомічній лабораторії. Це було зроблено з метою унеможливлення реалізації права на нарахування страхового (трудового) стажу у подвійному розмірі і, як наслідок, - нарахування пільгової пенсії. Після отримання інвалідності (з 08.01.2019 року встановлено довічно II групу загального захворювання) через зараження туберкульозом (професійне захворювання), вона вийшла на роботу на попереднє місце. Проте працівник юридичної служби не роз`яснив їй, що вона має право на отримання страхових виплат у зв`язку з отриманням професійного захворювання. Цей факт вони взагалі замовчали, жодних виплат, пов`язаних з втратою здоров`я (виплата на оздоровлення чи матеріальна допомога на подальше лікування) їй не виплатили. І взагалі, упродовж всього періоду роботи у морзі вона не отримувала жодної копійки доплат, які були передбачені законами і підзаконними нормативно-правовими актами, якими врегульовувалася робота в патанатомічній службі. Довідавшись про право на отримання страхових виплат у зв`язку з набуттям професійного захворювання, у вересні 2022 року вона звернулась до органу соціального страхування в м. Городище. Однак, ознайомившись з вище вказаним судовим рішенням, вивчивши медичні документи (виписки з протитуберкульозного диспансеру, довідку МСЕК), працівник соцстраху відмовив їй в отриманні страхових виплат через те, що комісією МСЕК не встановлено відсоток втрати працездатності. Переконана, що і при призначенні їй інвалідності керівники медичного закладу вплинули на те, щоб їй повністю позбавити не тільки заробленого чесною працею трудового стажу, а й законних страхових виплат, які вона вкрай потребувала для оздоровлення. Як інваліду по хворобі (загальне захворювання) їй нарахували мінімальну пенсію в розмірі 2300 грн. Проте, якби з нею поступили відповідно до закону, вона б отримувала пенсію в рази більшу, оскільки при коректному нарахуванні трудового стажу, він у неї становив би понад 39 років. На нарахування пенсії також би вплинуло те, що вона отримала професійне захворювання. Такими діями керівників Некомерційного комунального підприємства «Городищинське медичне об`єднання» Городищенської міської ради їй завдано значних матеріальних збитків. Враховуючи вищевикладене, просила суд зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Городищенське медичне об`єднання» провести перерахунок її трудового стажу, внести передбачені законом виправлення з урахуванням положень статті 13 (Пенсії за віком на пільгових умовах) п. Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що в установленому законом порядку поінформувати органи Пенсійного фонду України. Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Городищенське медичне об`єднання» створити компетентну комісію з розслідування факту отримання нею професійного захворювання відповідно до Постанови КМУ від 17.04.2019 року № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» (п. 89 розділу «Встановлення зв`язку захворювання-з умовами праці, розслідування причин та облік випадків хронічних професійних захворювань (отруєнь)». Про результати розслідування повідомити компетентні органи. Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Городищенське медичне об`єднання» видати їй на руки висновок про результати проведеного розслідування у зв`язку з отриманням нею професійного захворювання під час роботи в патанатомічному відділенні зазначеного медзакладу. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Городищенське медичне об`єднання» на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 15 тисяч гривень. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на обставини та підстави, наведені у відзиві на позов. У відзиві посилалися на те, що обставини викладені Позивачем в заяві в більшій частині не відповідають дійсності так як викладені не в повному обсязі та таким чином, що спотворюють дійсний стан справ. Щодо пропуску строку позовної давності. Для звернення до суду, у тому числі й щодо порушення трудового законодавства, установлені відповідні строки. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися з позовом, але у задоволенні цього позову може бути відмовлено лише на тій підставі, що пропущено строк звернення. Водночас згідно норм ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що «встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк». Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією СЕРІЯ 12 ААБ № 135068 від 05.03.2019 року встановлено, що [PERSON] 08.01.2019 року була встановлена група інвалідності друга безтерміново, причина інвалідності - загальне захворювання. Таким чином, [PERSON] дізналась про причини її інвалідності загальне захворювання відповідно мала тримісячний строк для звернення до суду із заявою про вирішення спору, який сплив у 2019 році. Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вищевикладене та

Outcome: dismissed