Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] 27 грудня 2017 року в Самарському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 403. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Шлюбні відносини з 2019 року припинені. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. У зв`язку з наведеним позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, але через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому відповідач у своїй заяві проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено,\~що 27 грудня 2017 року в Самарському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був\~зареєстрований шлюб\~між\~ [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 403. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , яка народилася [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини у 2019 році, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.\~\~ Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин, окреме проживання та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач у своїй заяві не просила змінити її прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити « [PERSON] ». При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що відповідно до частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Водночас статтею 142 ЦПК України, ч. 3\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» \~встановлений порядок розподілу витрат у разі визнання позову. Суд враховує, що відповідачем до початку розгляду справи по суті була подана письмова заява про визнання позовних вимог. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого нею при зверненні до суду судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Outcome: approved