Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

У грудні 2022 року представник позивачки [PERSON] адвокат Р.С.Павелко звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] 97117,37 грн пені за прострочення сплати аліментів і 4000,00\~грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов обґрунтовано тим, що відповідач допустив несвоєчасну сплату аліментів позивачці на утримання дочки [PERSON] за судовим наказом Семенівського районного суду Полтавської області від 11.08.2017. Упродовж 25.07.2017 13.10.2022 виникла заборгованість за аліментами на суму 856558,00 грн. Позивачка має право на стягнення пені як міри відповідальності за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 1 % за кожен день прострочення. З огляду на встановлені законом обмеження щодо розміру пені позивач визначає її у сумі 97117,37 грн. Також позивачка просить стягнути на її користь 4000,00\~грн витрат на правничу допомогу. Позов вказує на розгляд справи за відсутності позивачки і її представника. Відзив на позов не надходив. 16.02.2023 суд отримав відомості про зареєстроване місце проживання відповідача, яке є відмінним від місця, що вказане у позовній заяві. 20.02.2023 відкрито провадження у справі за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві запропоновано, зокрема, протягом 15 днів скласти відзив на позов. 14.03.2023 відкладено розгляд справи у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачеві повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 12.04.2023 відкладено розгляд справи у зв`язку з першою неявкою у судове засідання відповідача, належно повідомленого про судове засідання 03.03.2023 за встановленим судом його зареєстрованим місцем проживання (а.с. 29, 35, 38, 39). 02.05.2023 відповідач не з`явився повторно у судове засідання, про яке повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.\~42, 45). Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, не подав відзиву на позов, заява про розгляд справи за відсутності відповідача, клопотання про відкладення розгляду справи тощо до суду не надходили. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК\~України ухвалив вирішувати справу за відсутності сторін і представника позивача на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), матеріали справи і надані судові докази, суд встановив таке. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України\~(далі СК) розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про\~виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно розрахунку начальника Семенівського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) С.Б.Чекальського від 13.10.2022 та судового наказу Семенівського районного суду Полтавської області від 11.08.2017 № 547/798/17 (а.с. 6, 9) відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти для утримання дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. За період липень 2017 року грудень 2022 року відповідач сплатив аліменти у загальній сумі 52350,93 грн. Загальна заборгованість за аліментами станом на 01.12.2022 складає 97117,37 грн. Розрахунок вказує, що остання сплата аліментів відбулася у серпні 2022 року. Розрахунок заборгованості державного виконавця свідчить, що відповідач не сплачував аліменти протягом 5-ти місяців 2017 року, 4-х місяців 2018 року, 7-ми місяців 2019 року, 12-ти місяців 2020 року, 12-ти місяців 2021 року, 6-ти місяців 2022 року (а.с. 9). Це є свідченням незадовільного матеріального стану платника аліментів. Розрахунок пені за період 30.07.2017 31.10.2022, складеної позивачкою, складає всього 856558,00 грн (а.с. 10). Всього позивачка просить стягнути як пеню 97117,37 грн, що відповідає 100 відсоткам заборгованості згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК (а.с. 10). Відповідач не оспорив вказані розрахунки. Судові не надано доказів на спростування їх неправильності та/або необґрунтованості. Відтак суд погоджується як із вірністю визначеної державним виконавцем заборгованості за аліментами, так і із коректністю складеного позивачкою розрахунку щодо розміру пені за аліментами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №\~902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Зважаючи на зазначене, суд, з урахуванням вказаного майнового стану платника аліментів зменшує розмір неустойки за аліментами до 20000,00\~грн. Окремо суд звертає увагу, що заборгованість за аліментами виникла та існувала починаючи із липня 2017 року, а позивачка звернулася із позовом до суду у грудні 2022 року, тобто через 5 років від початку прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.ст. 133, 134, 137, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката Р.С.Павелка (а.с. 3, 11-14) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 823,75 грн (4000,00 * 20000,00 ? 97117,37). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК, ст. 7 Закону України "Про\~державний бюджет України на 2022 рік", ст.ст. 1, 3, ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача в дохід держави 992,40 грн судового збору із задоволеної судом позовної вимоги майнового характеру, яка подана фізичною особою (97117,37 грн 1,0 % ? 2481,00 грн 0,4). Тобто 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved