Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який 03.11.2012 зареєстрований виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис №\~36. За час перебування у даному шлюбі у них народилася донька [PERSON] , 2016 року народження. Крім того, вказує, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому ґрунті у них часто виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе. А тому просить строк для примирення не надавати. Майнового спору між ними немає. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис №\~36. Ухвалою суду від 24.04.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, 15.05.2023, до початку судового засідання, судом отримано заяву позивача, в якій вона підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Розгляд справи просила проводити без її участі та не надавати строк для примирення. Крім того, зазначила, що сторона позивача залишає за собою судові витрати. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча судом повідомлявся про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, 15.05.2023, до початку судового засідання, судом отримано письмову заяву відповідача про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, строк для примирення просить не надавати. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 03.11.2012 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області зроблено відповідний актовий запис №36 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2012. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.3). Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №201 (а.с.6). Батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачкою позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу, не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається і про це жодна із сторін не заявляли. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. Разом з тим, судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи подану нею письмову заяву від 15.05.2023. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved