Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2015, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилась. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Бойченко Г.В. в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що має намір примиритись з позивачкою. \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.11.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану м. Комсомольська Полтавської області складено відповідний актовий запис за № 453. Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження . Згідно частини 1статті 24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Частиною 3 статті 109\~СК\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб фактично припинив існування та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки. Суд вважає, що незгода відповідача на розірвання шлюбу не може бути підставою для відмови у позові про розірвання шлюбу, оскільки це буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved