Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою і просить встановити факт не проживання [PERSON] , 1967 року народження зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а також визнати [PERSON] , 1967 року народження, такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] . Однак, з інформаційної довідки їй стало відомо, що на день смерті батька [PERSON] , разом з останнім були зареєстровані: донька - [PERSON] , 1967 року народження, онука [PERSON] , 1986 року народження, правнуки [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. Разом з цим, будь-які заяви від доньки [PERSON] до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області не надходили, та їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту не проживання [PERSON] із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] . Вказує, що вона з 2012 року постійно проживала однією сім`єю з батьком [PERSON] за вказаною вище адресою, до дня його смерті, вела спільне господарство, спільно сплачувала комунальні послуги, мала спільний побут з батьком, залишаючись зареєстрованою по [ADDRESS] , тим самим спадщину вона прийняла у встановлений законом строк. Крім того, відповідач [PERSON] , а також її донька з онуками постійно не проживали разом з [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті за вказаною вище адресою, але залишались зареєстрованими за даною адресою, що свідчить про те, що відповідач не прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Разом з цим, через відсутність встановленого юридичного факту не проживання відповідача [PERSON] зі спадкоємцем, вона позбавлена можливості оформити спадщину на себе, у зв`язку з чим звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому пояснила, що її сестра [PERSON] зареєстрована за адресою батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не проживала там понад 15 років, її особистих речей в будинку немає, на час смерті батька вона є такою, що спадщину не прийняла. Водночас, вона (позивач) постійно проживала з батьком по день його смерті, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, сплачувала комунальні послуги, тому є такою, що прийняла спадщину. Також вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце судового засідання, повідомлення про причини неявки від неї не надходило, відзив на позов не подала, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Згідно з п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з позивачем [PERSON] знайомий, так як вони сусіди і проживають по одній вулиці, а саме: [ADDRESS] . Також вказав, що [PERSON] не проживала за адресою: [ADDRESS] , як на день смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , так і на час його життя, з померлим проживала його донька [PERSON] , яка доглядала за ним і будинком. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома зі [PERSON] , оскільки остання переїхала жити до свого батька [PERSON] після смерті його дружини, доглядала за ним до дня його смерті, займалася організацією поховання батька, тоді як [PERSON] не приймала участі у догляді за батьком, до дня його смерті вона не проживала по [ADDRESS] понад 10 років, а також не проживала і після смерті батька [PERSON] . Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.04.2021 року (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] , є діти померлого [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу у відповідності до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України\~є спадкоємцями за законом першої черги. Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.01.1962 року Вишневатською сільрадою Розівського району Запорізької області (а.с. 45), у якому зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , а також витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21.04.2022 року та 13.05.2022 року, відповідно до яких позивач змінювала прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбів (а.с. 12, 13). Судом встановлено, що у встановлений законодавством шестимісячний строк, лише позивач [PERSON] звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 40). Але листом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 3108/02-14 від 10.11.2021 року позивачу [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту не проживання [PERSON] , 1967 року народження, із спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с. 6). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.05.2021 року після смерті\~\~ [PERSON] , який помер [INFO] , Біляївською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №355/2021 (а.с. 47). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеського району Одеської області №586 від 31.05.2022 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1986 р.н., [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 1967 р.н. (а.с. 14). Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з ч.1, ч. 3\~ст. 1268 ЦК\~\~України, спадкоємець за заповітом чи за законом\~\~має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6\~ст.29 ЦК України\~передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно\~зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до \~ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі №355/832/17 від 10.04.2020). Реєстрація відповідача у будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно не проживала разом зі спадкодавцем\~\~- [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а тому суд вважає можливим встановити факт її не проживання зі спадкодавцем, тобто,\~\~її батьком. З огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, беручи до уваги показання свідків, якими підтверджується факт постійного не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Встановлення цього факту має для позивача правові наслідки, оскільки вона бажає отримати спадщину, що залишилася після смерті її батька. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved