Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , жительки [ADDRESS] , [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі будинковолодіння [ADDRESS] . Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за законом, [PERSON] вчасно звернувся до приватного нотаріуса Коломийського нотаріального округу Стефурак Н.Я., на підставі чого заведена спадкова справа № 68/2022. Нотаріусом прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку [ADDRESS] . Причиною такої відмови стала реєстрація спадкового господарства, як колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , 1911 р.н. Через вказані обставини, нотаріус позбавлена можливості визначити розмір частки спадкодавця та видати відповідний правовстановлюючий документ. Відповідно до записів у технічному паспорті та по господарських книгах, спадковий житловий будинок побудовано в 70-их роках на земельній ділянці, площею 0,18 га по [ADDRESS] . 14.06.1988 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988 видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, яким посвідчено, що вищевказаний жилий будинок з приналежними до нього будівлями, спорудами, в цілому належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [PERSON] , 1911 року народження, яка померла [INFO] приходиться бабусею по татовій лінії споріднення щодо померлої [PERSON] . На час смерті [PERSON] , позивач та його батьки проживали разом, були зареєстровані за однією адресою, мали спільний побут та вели спільне господарство. На час смерті [PERSON] і по сьогодні, позивач проживає у цьому будинку. Ще при житті [PERSON] , вони разом проводили як капітальний так і поточний ремонти та вчинили всі інші необхідні дії щодо обслуговування господарки. Станом на 15.04.1991 року в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: [PERSON] , 1964 року народження; [PERSON] , 1966 року народження , яка померла [INFO] , [PERSON] , 1988 року народження. Голова колгоспного двору - [PERSON] , 1911 року народження, померла [INFO] . 06 січня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання та витребувано: з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у разі відсутності спадкової справи, надати відомості про її відсутність; від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) Стефурак Н.Я., належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , в якій просять ухвалити судове рішення, яким визнати: за [PERSON] право власності на 4/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 10/24 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Зустрічна позовна заява мотивована тим, що підставою для звернення [PERSON] до суду із вказаною позовною заявою стала відмова нотаріуса в оформленні його права на спадщину за законом через реєстрацію спадкового господарства , як колгоспний двір. Оскільки спадкова справа №68/2022 заведена після смерті [PERSON] , 1966 року народження, померлої [INFO] , то до спадкового майна входить тільки частка у вищевказаному житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вони всі разом проживали однією сім`єю до часу смерті [PERSON] і вважаються такими, що вступили в управління спадковим майном після її смерті. Заяви про відмову від спадщини не подавали. Станом на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: [PERSON] , 1964 року народження, [PERSON] , 1966 року народження, яка померла [INFO] , [PERSON] , 1988 року народження. Згідно свідоцтва про право особистої власності голова колгоспного двору - [PERSON] , 1911 року народження, яка померла [INFO] . Тобто, кожному члену даного колгоспного двору належить по 1/4 частині, в тому числі спадкодавцю - [PERSON] , яка успадкувала 1/4 частку померлої баби, належало на день смерті - 1/2 . Відповідно, позивачу за первісним позовом - [PERSON] належить 1/4 частина вищевказаного господарства та претендує на третину від спадкового майна, всього: 1/4+1/6=5/12 частин (або 10/24). [PERSON] теж належить 1/4 частина господарства та третина від частки спадкового майна, всього: 1/4+1/6=5/12 частин (або 10/24). [PERSON] належить третина від спадкового майна після смерті мами: 1/3 від 1/2 = 1/6 частина (або 2/12, або 4/24). Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] (справа №342/158/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (справа № 342/1395/22), присвоєно об`єднаній справі №342/1395/22. Учасники справи в судове засідання 25.04.2023 не з`явилися. Представник позивача (відповідача по зустрічному позову) [PERSON] - адвокат Бундзяк У.М. подала до суду заяву про судовий розгляд справи проводити без позивача та представника. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідачі (позивачі по зустрічному позову) [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про проведення судового розгляду справи без них, зустрічний позов підтримують в повному обсязі. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13 січня 1988 року, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №510 від 14.06.1988. Рішенням виконкому Чернятинської сільської ради в 1991 році було перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS], номера будинків залишились не змінними, що доводиться копією довідки № 24/128 від 03.05.2022, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324974219 від 07.03.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За господарством, власником якого була померла [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] рахується земельна ділянка, розміром 0,18 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що доводиться довідкою № 24/326 від 15.09.2022, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1974 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1969, 1970, 1990, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 01037/С від 15.09.2022, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 15.09.2022 становить - 119 548 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] , суспільна група господарства - колгоспника, були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1911 р.н., голова господарства, яка померла [INFO] , [PERSON] , 1964 р.н., зять, [PERSON] , 1966 р.н., внучка, [PERSON] , 1988 р.н., правнук, що доводиться Витягом з по господарської книги № 5 (ос. рах. 375) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік, наданим Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради № 24/135 від 03.05.2022. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по частині належав колишнім членам колгоспного двору- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 жовтня 1966 року народження, свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 22 листопада 1987 року. Матір [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у віці 40 років у м. Івано-Франківськ, відповідний актовий запис № 47 від 26.09.1985, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] від 30.03.2023. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Голова колишнього колгоспного двору [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 80 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 13 від 29.03.1991, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] , виданого 04.03.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується копією архівної довідки № Т-5(Ц)/06-06 від 24.02.2023 та копією актового запису про народження, виданих Державним архівом Івано-Франківської області. На момент смерті [PERSON] , 1911 року народження, яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1938 року народження, син, [PERSON] , 1966 р.н., внучка, [PERSON] , 1964 р.н., зять, [PERSON] , 1988 р.н., правнук. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] , який проводив поховання, своїми діями вступив у володіння всього спадкового її майна, що стверджується довідкою №24/105 від 16.03.2023 виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном є її син [PERSON] . Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 29/01-16 від 14.01.2023 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71158415 від 14.01.2023, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як встановлено, [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] 1/4 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 12 від 26.04.2006, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 26.04.2006 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] , 1938 р.н., який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом із ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1941 р.н., дружина, [PERSON] , 1977 р.н., син дружини, [PERSON] , 1979 р.н., невістка, [PERSON] , 1999 р.н., внучка, [PERSON] , 2002 р.н., внучка, що стверджується довідкою №24/144 від 20.04.2023, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради. Про те, що [PERSON] , 1938 р.н. та [PERSON] , 1941 року народження були подружжям (запис № 03 від 07.02.1988) доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 07.02.1988. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті є його дружина [PERSON] . Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 333/2008 (номер у Спадковому реєстрі № 44485668), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з якої вбачається, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] , [INFO] ,яка подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом. [PERSON] державним нотаріусом видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом на: право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП, що належали померлому [PERSON] . Як встановлено судом, саме [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 1/4 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що успадковано ним після смерті матері [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] померла [INFO] у віці 73 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 18 від 14.04.2015, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 14.04.2015 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Стефурак Н.Я. надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 141/2015 (номер у Спадковому реєстрі № 58124597), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з якої вбачається, що спадщину прийняв спадкоємець першої черги за законом - її син [PERSON] , [INFO] , який подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті є її син [PERSON] . Член колишнього колгоспного двору - [PERSON] померла [INFO] у віці 40 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 36 від 15.12.2006, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 15.12.2006 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею проживали, були зареєстровані та вели спільне господарство: [PERSON] , 1964 р.н., чоловік, [PERSON] , 1988 р.н., син, [PERSON] , 1991 р.н., дочка, що доводиться довідкою № 24/102 від 30.03.2022, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були подружжям, з 22.11.1987 перебували у шлюбі (запис № 41 від 22.11.1987), що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 22.11.1987. [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу 27.04.2012 з [PERSON] , [INFO] (актовий запис за № 9 від 27.04.2012), присвоєно прізвище « [PERSON] », що доводиться копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 27.04.2012 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , які прийняли спадщину після її смерті, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,та не подали нотаріусу, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про відмову від прийняття спадщини. На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стефурак Н.Я. надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 68/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69264395) заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з якої вбачається, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] 04.05.2022 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору успадкували: чоловік [PERSON] - 1/12 (1/3 від 1/4) частину даного житлового господарства; син [PERSON] - 1/12 (1/3 від 1/4) частину даного житлового господарства; дочка [PERSON] - 1/12 (1/3 від 1/4) частину даного житлового господарства. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Підставою звернення позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою) до суду стало те, що Постановою приватного нотаріуса Коломийського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Стефурак Н.Я. від 18.08.2022 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній і частка померлої в житловому будинку не визначена. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] ; спадщину після смерті [PERSON] прийняла спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] ;спадщину після смерті [PERSON] прийняв спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] ; спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору та відсутність (втрату) правовстановлюючого документу на житловий будинок, [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що: - позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/12 (1/12 - успадкована після смерті матері [PERSON] , 1/4 (3/12) - належить йому як колишньому члену колгоспного двору) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ;в іншій частині позовуслід відмовити; - зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 4/12 (1/12) - успадкована після смерті дружини [PERSON] , 1/4 (3/12) - належить йому як колишньому члену колгоспного двору) частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ;в іншій частині зустрічного позовуслід відмовити; - зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ;в іншій частині зустрічного позовуслід відмовити. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 563, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1274, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: partial