Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт належності правовстановлюючого документу, встановити факт родинних відносин, встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що звернувся до приватного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на частину нерухомого майна після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] , однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій. Вказав, що спадкове майно померлої бабусі складається з житлового будинку в с. В.Сироватка Сумського району Сумської області, однак у правовстановлюючому документі вказано шлюбне прізвище бабусі [PERSON] , тоді як у свідоцтві про її смерть вказане її дівоче прізвище - [PERSON] . Крім того, заявник не може встановити факт родинних відносин з бабусею, оскільки у свідоцтві про народження батька заявника - [PERSON] вказано шлюбне прізвище його матері [PERSON] , тоді як у свідоцтві про смерть вказане її дівоче прізвище - [PERSON] . Зазначив, що спадкове майно він прийняв разом зі своїм братом [PERSON] , шляхом фактичного розпорядження спадковим майном. Зокрема, він взяв на зберігання правовстановлюючий документ на будинок, а брат продовжив проживати і утримувати будинок після смерті [PERSON] . Короткий зміст відзиву Відповідачка в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що згідно погосподарської книги головою господарства по [ADDRESS] до смерті, тобто до [INFO] була [PERSON] , а з 1996 року по 2017 рік зазначено [PERSON] . Вважає, що будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] одноособово, а тому позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача не заперечувала щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту родинних відносин, проте категорично заперечувала проти факту прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] , вважала ці вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, подала письмовий відзив в обґрунтування своєї позиції. Крім того, звернула увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Треті особи - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. та приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Висєканцева Т.С. про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, з приводу вимог покладаються на розсуд суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що її мати та [PERSON] були сестри. Коли [PERSON] вийшла заміж вона змінила прізвище на [PERSON] , але це одна й таж особа. Вказала, що будинок належав [PERSON] , [PERSON] - її рідний онук. [PERSON] - це дівоче прізвище [PERSON] . Після її смерті у 1991 році, в будинку залишилися проживати [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] (брат позивача) зі своєю родиною. Вказала, що вона була присутня як після смерті [PERSON] , [PERSON] передала документи на будинок [PERSON] . Позиція суду Суд матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в с. В.Сироватка Сумського району Сумської області (а.с.15). Згідно довідки Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON] 1916 року є одна й таж особа (а.с. 23) Згідно свідоцтва про народження матір`ю [PERSON] , [INFO] вказана - [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] батько [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 17-18). [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21). Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] на праві особистої приватної власності належав будинок [ADDRESS] (а.с. 24). Постановою приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. від 13.05.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 28). Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] № 432/2 (а.с. 105-133). Згідно довідки Верхньосироватської сільської ради [PERSON] з 26.04.1987 року по теперішній час зареєстрована та в буд. [ADDRESS] (а.с. 52). Нормативно-правове обґрунтування Правовідносини щодо прийняття спадщини за вказаний період (1991 рік) врегульовані ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статтей 529, 530 ЦК УРСР існує дві черги спадкоємців за законом: спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»( зі змінам, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13) суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради народних депутатів 06 вересня 1990 року на підставі рішення виконкому Сумської районної ради народних депутатів № 216 від 29 серпня 1986 року, жилий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] відповідно до п.18 інструкції про порядок реєстрації будинків від 31.01.1966 р. Згідно з п.18 інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Колгоспному двору або одноосібному селянському двору видається свідоцтво про право особистої власності на будинок відповідно до п. 18. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS] Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія має бути вчинена протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Крім цього, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Згідно з ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п. 112 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка діяла на час відкриття спадщини, видача свідоцтва про спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, і що у спадкоємця, який прийняв спадщину, право власності на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Висновки суду Приймаючи до уваги показання свідків, досліджені письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє повне підтвердження факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] , виданого виконкомом сільської ради народних депутатів Верхньосироватської сільської ради 30 травня 1988 року на ім`я [PERSON] ; факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] як між матір`ю та сином; факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як між бабусею та онуком; факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки саме він фактично володів оригіналом свідоцтва правовстановлюючого документу на будинок [ADDRESS] . Цей факт не заперечувала і сама відповідачка, а її вказівка про те, що позивач у незаконний спосіб заволодів даним документом шляхом таємного викрадення, після смерті [PERSON] не підтвердилась під час судового розгляду. При цьому, враховуючи те, що відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, і що у спадкоємця, який прийняв спадщину, право власності на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї, то суд вважає, що вказівка відповідача щодо порушення строків позовної давності є безпідставною.

Outcome: partial