Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

позивач подала до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача ненараховану та невиплачену заробітну плату за весь час відпусток за період з липня 2004 року по серпень 2018 року в сумі 27186.98 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час роботи відповідач порушував її трудові права, а саме не нараховував та не виплачував їй компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень з липня 2004 року по серпень 2018 року. Зазначає, що дане порушення встановлене Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.07.2019 р. по справі №462/7770/18. Суд ухвалив стягнути компенсацію як складову частину заробітної плати за роботу в умовах режимних обмежень, за період роботи з липня 2004 року по серпень 2018 року у сумі 2868 грн. 88 коп. Також Постановою Львівського апеляційного суду від 22.02.2021 року по справі 462/7918/19 встановлено, що відповідач не виплачував заробітну плату в повному обсязі за період з січня 2008 року по серпень 2018 року. Оскільки позивач отримувала заробітну плату за період щорічних відпусток у меншому розмірі, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача ненараховану та невиплачену заробітну плату за весь час відпусток за період з липня 2004 року по серпень 2018 року в сумі 27186.98 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач отримав лист з зазначеною ухвалою та матеріалами справи 17 лютого 2023 року, про що представник відповідача розписався в рекомендованому повідомленні про вручення. 07.03.2023 року від представника відповідача ДП «Львівський державний завод «Лорта» - Талалаєвої О.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона вважає позов позивачки безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що всі судові рішення виконані ДП «ЛДЗ «ЛОРТА». Посилається на те, що 01.07.2022 року було прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», оскільки позивач звернулася з позовом у грудні 2022 року , а тому строк звернення з даним позовом є пропущеним. 13.03.2023 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач не обґрунтував у відзиві причини та не надав доказів, щодо існування об`єктивних обставин, які унеможливлювали для нього виконати обов`язок по нарахуванню та виплаті належної заробітної плати за час відпусток. Також зазначає, що відповідачем не заперечено розрахунки позивача, та не надано свої розрахунки щодо ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за весь час відпусток з липня 2004 року по серпень 2018 року. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.07.2019 року у справі № 462/7770/18 позовну заяву [PERSON] до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення не нарахованої та не виплаченої компенсації, як складової частини заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату задоволено у повному обсязі, стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь [PERSON] компенсацію, як складову частину заробітної плати за роботу в умовах режимних обмежень, за період з липня 2004 року по серпень 2018 року у сумі 38681 (тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 88 коп. Рішення набрало законної сили 16.08.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Представником відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечується, що відповідач не нараховував та не виплачував компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень з липня 2004 рок по серпень 2018 року. Також представник не заперечує розрахунок ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за весь час відпусток з липня 2004 року по серпень 2018 року (а.с. 51-54). Доводи представника ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогою про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за час відпусток, не відповідають матеріалам справи, оскільки відповідачем не долучено доказів одержання позивачкою письмового повідомлення про нараховані та виплачені їй суми при звільненні відповідно до вимог Згідно ст. 2, ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом. Порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, відпустки у зв`язку з усиновленням дитини, відпустки для підготовки та участі в змаганнях, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 - при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Пунктом 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100- визначено перелік виплат, які не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, серед яких немає виплати за роботу в умовах режимних обмежень. Таким чином, така виплата нараховується при перебуванні працівником у відпустці. Відповідно до розрахунку ненарахованої та не виплаченої заробітної плати за весь час відпусток з липня 2004 року по серпень 2018 року наданого позивачем, відповідачем не нараховано та не виплачено заробітну плату за весь час відпусток за період з липня 2004 року по серпень 2018 року в розмірі 27186.98 грн. (а.с.5-14) Оскільки відповідачем не було включено позивачу для обчислення заробітної плати за час відпусток надбавку за роботу в умовах режимних обмежень з липня 2004 року по серпень 2018 року, належної до виплати відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15.07.2019 року у справі № 462/7770/18, а відтак розмір такої заробітної плати збільшився. При цьому, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачем такий не оспорено, свого розрахунку суду не представлено. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved