Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2021 року до суду надійшов вищевказаний позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] зазначені: матір [PERSON] , батько [PERSON] . Зі слів [PERSON] її чоловік проживав за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області малолітню [PERSON] , [INFO] негайно відібрано від її матері [PERSON] , у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дитини, та надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] щодо її дочки, [PERSON] у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. 17 березня 2020 року працівники Служби зв`язалися з [PERSON] , за допомогою Whats App. Йому було роз`яснено, що малолітню [PERSON] негайно відібрано від її матері, [PERSON] та її законним представником призначена бабуся, [PERSON] [PERSON] повідомив, що після закінчення карантину, він має намір забрати дитину на виховання та проживання. За період з березня про вересень 2020 р. [PERSON] так і не зателефонував Службі у справах дітей для передання йому дочки. Відповідно до пояснювальних записок від 29.01.2021р., наданих [PERSON] та [PERSON] , бабою та дідом з якими проживає малолітня [PERSON] , громадянин [PERSON] за період з грудня 2019р. по 29.01.2021р. життям та здоров`ям дочки не цікавився, матеріально не утримував, місце його проживання їм невідоме. Вони не заперечують, щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дочки, [PERSON] , [INFO] . Батько, [PERSON] , з моменту народження доньки, [PERSON] , свідомо та довготривалий час не займається вихованням та утриманням дитини, не проживає з нею, переклав відповідальність за життя та здоров`я дитини на інших осіб, не цікавиться її долею. Враховуючи викладене, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його дочки, [PERSON] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] у розмірі - 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заперечення відповідача на заявлені вимоги 01 лютого 2022 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Пояснив те, що про позбавлення його дружини, [PERSON] , батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] йому відомо не було, та стало відомо після отримання відповіді на адвокатський запит у Службу. Громадянин Російської Федерації [PERSON] неодноразово намагався повернутися на територію України, але на пунктах пропуску через державний кордон йому відмовляли у в`їзді без пояснення підстав, посилаючись на прийняті відносно нього рішення уповноважених державних органів України, не надаючи їх копії. Після чого відповідач змушений звернутися за правовою допомогою до адвоката. Із відповідей на адвокатські запити відповідачу стало відомо, що відносно громадянина Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , починаючи з кінця 2019 року, винесено ряд рішень про заборону в`їзду на територію України строком на три роки, а саме: - рішення від 08 листопада 2019 року про заборону на в`їзд строком на три роки відносно громадянина Російської Федерації [PERSON] , дата народження [INFO] , прийнятого начальником відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України Данилюк В.О.; - постанова від 01.03.2021 року про заборону в`їзду в Україну на три роки відносно громадянина Російської Федерації [PERSON] , дата народження [INFO] , прийнятою Службою безпеки України та затвердженою першим заступником Голови СБ України - начальником ГУ БКОЗ СБ України Василем Малюком, 01.03.2021 року; - \~ \~ \~ \~рішення від 06.04.2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої та заборону в`їзду на територію України громадянина Російської Федерації [PERSON] , дата народження [INFO] , прийняте головним спеціалістом відділу протидії нелегальної міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісїї ЦМУ ДМС У м. Києві та Київській області Чуйко В.М. До моменту отримання відповідей на адвокатські запити, громадянин Російської Федерації [PERSON] не мав змоги звернутися до суду за захистом своїх прав та оскаржити вказані рішення тому, що не знав про їх існування. Вказані рішення вже оскаржуються в окружному адміністративному суді міста Києва (справа № 2249/22). Вважає, що ті факти, які позивач наводить на підтвердження того, що відповідач свідомо та довгий час не займається вихованням та утриманням дитини, не проживає з нею є хибними, Відповідач не з своєї волі був змушений виїхати з території України та на разі робить все для того, щоб повернутися на територію України та доглядати за своєю донькою. Пояснення третьої сторони 24 січня 2023 року на адресу суду надійшли пояснення від [PERSON] . Третя особа зазначила, що [PERSON] не є і ніколи не був батьком для [PERSON] . Він не є навіть біологічним батьком [PERSON] . Після народження дитини відповідач [PERSON] не забрав [PERSON] із пологового будинку. Забирали [PERSON] та її маму [PERSON] , доньку та онуку [PERSON] та її чоловік. З самого народження онуки [PERSON] , [PERSON] опікується нею, займається її утриманням та вихованням. 10 березня 2020 року рішенням №237 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області призначено законного представника малолітньої дитини [PERSON] [INFO] її бабусю, тобто [PERSON] 12 березня 2021 року за Актом про факт передачі дитини [PERSON] адміністрацією Центр «Дитяча лікарня» КНП «ББКЛ» БРР БМР КО, в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Броварської міської ради передано [PERSON] як законному представнику. Згідно рішення Броварського міськрайнного суду Київської області від 09 квітня 2021 року у цивільній справі №361/1479/20 маму [PERSON] позбавлено батьківських прав. Від самого народження [PERSON] третя особа жодного разу не бачила відповідача. Відповідач ніколи не цікавився ні життям, ні успіхами [PERSON] , ні її станом здоров`я, ні її уподобаннями, а тим паче її інтересами та потребами. Третя особа займається її вихованням та утриманням разом із своїм чоловіком. У найскрутніші часи, коли донька [PERSON] себе поводила також не по материнські, не по жіночому, відповідач не цікавився і не опікувався проблемами [PERSON] . Виконуючи вимоги чинного законодавства [PERSON] уклала декларацію №0001-68 1 Т-Т800 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу для того, щоб [PERSON] була забезпечена, при нагоді належним медичним обслуговуванням. Жодного разу відповідач не привітав [PERSON] із днем народженням чи із Новим роком, чи з [PERSON] . За три роки життя [PERSON] не отримала від відповідача подарунок на День Святого Миколая чи взагалі на будь-яке інше свято. Відповідач жодного разу не потурбувався ні про відпочинок [PERSON] ні про її оздоровлення. Враховуючи викладене, [PERSON] просить задовольнити позов у повному обсязі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 34). Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 51). Ухвалою суду від 16 листопада 2022 року занесеною до протоколу судового засідання до участі у справі залучено третю особу [PERSON] . У судовому засідання представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] та її представника [PERSON] позов підтримали у понвому обсязі та просили його задовольнити. Обставини справи, що встановлені судом Установлено, що 09 грудня 2019 року до Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області надійшов телефонний дзвінок від КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» БРР та БМР про те, що 03 грудня 2019 р. громадянка [PERSON] , [INFO] народила дівчинку (вага -2,580кг), дитина недоношена, кесарів розтин. Також встановлено, що породілля під час вагітності вживала наркотичні речовини. З`ясовано, що за адресою: [ADDRESS] , де тимчасово проживала [PERSON] , не створенні житлово-побутові умови для проживання новонародженої дитини. Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 10.12.2019р. [PERSON] 15.07.2014 році зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] , [INFO] , уроженцем с. Октябрське, Хасавюртовського району, Республіки Дагестан, Російської Федерації, у відділенні державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1494. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, серія [NUMBER] , актовий запис № 42, зареєстрованого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] зазначені: матір [PERSON] , батько [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19.02.2020р. № 144 малолітню дитину [PERSON] , [INFO] було негайно відібрано від її матері [PERSON] , у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дитини. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19.02.2020р. № 145 надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дочки, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2020р. відкрито провадження по справі № 361/1479/2020р. за позовом Органу опіки та піклування Броварської міської ради до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Дана справа знаходиться на стадії розгляду по суті. Наказом служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області малолітню, [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв`язку з тим, що дитину було негайно відібрано від матері, а місце перебування батька невідоме. З 19 лютого по 12 березня 2020 року малолітня [PERSON] перебувала в Центрі «Дитяча лікарня» Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Броварської міської ради Київської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 10.03.2020р. № 237, з 12 березня 202 року [PERSON] (бабусю дитини) призначено законним представником малолітньої [PERSON] до прийняття судового рішення щодо участі батьків у вихованні дитини. Відповідно до листа від 16.03.2020р. № 4005/109/1003/04-20 наданого Броварським відділенням поліції ГУ НП в Київській області громадянина [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: «Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху», про що складений протокол від 26.01.2019р. 17 березня 2020 року працівники Служби зв`язалися з гр. [PERSON] , за допомогою Whats App. З метою підтвердження своєї особи він надав фото паспорта. Йому роз`яснено, що малолітню [PERSON] негайно відібрано від її матері, [PERSON] та її законним представником призначена бабуся, [PERSON] . Відповідно до пояснювальних записок від 29.01.2021р., наданих [PERSON] та [PERSON] , бабою та дідом з якими проживає малолітня [PERSON] , громадянин [PERSON] за період з грудня 2019р. по 29.01.2021р. життям та здоров`ям дочки не цікавився, матеріально не утримував, місце його проживання їм невідоме. Вони не заперечують, щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дочки, [PERSON] , [INFO] . 01 лютого 2021 року працівниками Служби було здійснено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Орендована квартира загальною площею 39,5 кв.м., мебльована, наявна необхідна побутова техніка. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. Бабуся та дідусь створили належні умови для проживання, виховання малолітньої дитини. Відповідно до листа від 01.02.2021р. № 01-09.1-26 Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (надалі Центр),сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 10.03.2020р., як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, оскільки малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , а інформація про місце перебування батька дитини, [PERSON] невідоме. Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 08.02.2021р. № 105 надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його дочки, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] , були сусідами та разом працювали. 2-3 грудня свідку зателефонували, що донька [PERSON] їде народжувати, так як [PERSON] була за кордоном, а у пологовому із [PERSON] був [PERSON] . [PERSON] не бачила відповідача. Із пологового [PERSON] та [PERSON] забирали [PERSON] та її чоловік. За дитиною доглядала [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дружить з Інною З 2018 року. [PERSON] ніколи не бачила, поки не почали оформлювати документи на дитину, біля Насті завжди був [PERSON] . Вихованням та утриманням дитини займається [PERSON] . Під час окупації бабуся вивезла дитину. [PERSON] не знає. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідача не знає і не бачила. Інну знає із 2017 року. Завжди вважала, що батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] був [PERSON] , але виявилось, що у Насті є чоловік. Свідок [PERSON] працює на посаді адміністратора кафе « [INFO] ». Свідок [PERSON] у судовому засіданні розповіла, що її донька, жила з одним чоловіком, він відмовився від дитини, але з нею був [PERSON] . Донька вживала наркотики та все виносила з дому ми попросили її переїхати від нас, і вони жили з [PERSON] . На момент народження [PERSON] в Україні не було, але колеги допомогли. Потім зателефонували з ООП, після комісії віддали дитину. У лютому 2020 року [PERSON] забрали в лікарню. Було засідання ООП 12.03.2020 року та видали наказ що [PERSON] законний представник [PERSON] , потім уклали декларацію у лікаря. Настя сказала що це був фіктивний шлюб за винагороду. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд, у відповідність до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, насамперед враховує інтереси дитини - [PERSON] , [INFO] . Так, доданими до матеріалів справи доказами підтверджено, що, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своєї неповнолітньої дитини [PERSON] . Із моменту народження дитини, відповідач не навідувався до дитини. Така поведінка відповідача свідчить про свідоме нехтування ним батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, про байдужість до її подальшого життя, розвитку, оскільки не бере участі у вихованні та утриманні [PERSON] , не цікавиться її життям, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Посилання відповідача на те, що в нього були поважні причини, через які він не міг виконувати свої батьківські обов`язки, є безпідставними, оскільки з моменту народження дитини і до часу ухвалення рішення у справі, відповідач не вчинив жодних дій, які б свідчили про намір брати участь у вихованні та утриманні малолітньої дитини [PERSON] . Суд вважає, що лише висловлені заперечення у відзиві не можуть свідчити про реальні наміри відповідача виконувати свої батьківські обов`язки. Таким чином, беручи до уваги всі фактичні обставини справи та наявні у ній докази, суд приходить до висновку про те, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідачів за рішенням суду не стягувалися. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 та ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із\~ч.\~ч.\~1,2,3\~ст.\~181\~СК України\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом\~ст.\~ст.\~181,182\~СК України\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються за\~рішенням суду\~у частці\~від доходу\~її матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~При визначені\~розміру аліментів\~суд,\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1300 (одній тисячі триста) грн. У відповідність до вимог ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Щодо судових витрат. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідність до вимог Закону України «Про судовий збір» Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області звільнений від сплати судового збору, а отже, та згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: partial