Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа ЦМУ МЮ (м. Київ), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що 28.03.2021 року він дізнався від державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори про існування складеного 04.08.2020 покійним [PERSON] на його ім`я заповіту на все належне йому майно. Оскільки державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском передбаченого законодавством шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, [PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . У відзиві на позовну заяву [PERSON] заперечує щодо позовних вимог [PERSON] , вважає їх надуманими, необґрунтованими та не доведеними, посилаючись на те, що він після смерті свого дідуся - [PERSON] , в межах строку для прийняття спадщини, 09.02.2021 року звернувся до нотаріуса із заявою про її прийняття, при цьому [PERSON] мало бути відомо про відкриття спадщини та ним не доведено належним чином про необізнаність існування заповіту. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на неналежне та не своєчасне виконання нотаріусом дій, спрямованих на повідомлення спадкоємця за заповітом про існування такого заповіту та роз`яснення йому прав про подання у визначений строк заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Представник ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився, надіслав пояснення на позовну заяву, в якій вказав на те, що рішення суду у даній справі ніяким чином не вплине на права та обов`язки ЦМУ МЮ (м. Київ), а тому просить розгляд справи проводити за його відсутності, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 04.08.2020 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яворською Н.В. за реєстровим № 774, яким він заповів [PERSON] все його майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що матиме право за законом (а.с. 9). [PERSON] не є родичем [PERSON] , спільно з ним не проживав, що сторонами не заперечується. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер орієнтовно [INFO] (а.с. 54). Як вбачається із довідки про причину смерті від 25.09.2020 року орієнтовною датою смерті [PERSON] , 1933 року народження, є [INFO] , а причина смерті не встановлена через життеві зміни трупа (а.с. 54 з.б.). [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 57-58, 66). 09.02.2021 року [PERSON] звернувся до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його дідуся - [PERSON] (а.с. 53). Згідно інформаційної довідки № 63483163 від 09.02.2021 року, сформованої державним нотаріусом Фещук Н.І. у зв`язку з відкриттям спадкової справи станом на дату смерті [PERSON] наявний чинний заповіт від 04.08.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яворською Н.В. (а.с. 61-63). 09.02.2021 року державним нотаріусом Фещук Н.І. створений запит № 982 до приватного нотаріусу Яворській Н.В. з проханням надати копію заповіту [PERSON] , посвідченого 04.08.2000 року (а.с. 65). Відомості про направлення цього запиту на адресу приватного нотаріуса в матеріалах спадкової справи відсутні. Листом від 23.03.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. у відповідь на запит № 982 від 09.02.2021 року направила на адресу Дванадцятої київської державної нотаріальної контори копію заповіту [PERSON] від 04.08.2020 року, яка засвідчена ним 23.03.2021 року (а.с. 81-82). Відомості про одержання Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою цього листа приватного нотаріуса в матеріалах спадкової справи відсутні. 31.03.2021 року до Дванадцятої київської держаної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття ним спадщини за заповітом після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яворською Н.В. за реєстровим № 774 (а.с. 78). Листом від 05.04.2021 року державного нотаріуса Дванадцятої київської держаної нотаріальної контори Тітової О.В. повідомлено [PERSON] про доручення до матеріалів спадкової справи його заяви, а також роз`яснено щодо необхідності з`явитися на прийом до нотаріальної контори з метою підтвердження підпису (а.с. 79). Відомості про направлення Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою цього листа [PERSON] в матеріалах спадкової справи відсутні. Крім того, 05.04.2021 року завідувачем Дванадцятою київською держаною нотаріальною конторою Черноморченко О.В. зроблено повторний запит приватному нотаріусу Яворській Н.В. щодо надання копії заповіту [PERSON] (а.с. 80). Відомості про направлення цього запиту на адресу приватного нотаріуса в матеріалах спадкової справи відсутні. 30.06.2021 року [PERSON] вдруге звернувся до Дванадцятої київської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 83). Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської держаної нотаріальної контори Тітової О.В. № 4806/02-31 від 30.06.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки пропущений передбачений законодавством шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі №643/3049/16-ц), від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03.03.2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 року у справі № 761/42165/17, від 06.06.2018 року у справі № 315/765/14-ц, від 26.07.2021 року у справу № 405/7058/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що [PERSON] за життя складено заповіт на ім`я [PERSON] з яким він у родинних відносинах не перебував та спільно не проживав; після смерті [PERSON] , що настала орієнтовно [INFO] , та заведення державним нотаріусом спадкової справи відповідь на запит щодо надання копії заповіту приватним нотаріусом надано вже після спливу шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме 23.03.2021 року; із первісною заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся до державного нотаріуса 31.03.2021 року, що в сукупності вказує на правдивість його доводів щодо отримання інформації про заповіт від державного нотаріуса, суд дійшов висновку про те, що невчасне подання ним заяви про прийняття спадщини зумовлено необізнаністю про складений на його ім`я заповіт, що є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вирішує розподіл судових витрат, а саме стягнення на користь позивача сплачений ним судовий збір з відповідача.

Outcome: approved