Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані тим, що він є власником земельної ділянки розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Свиридівської сільської ради (зараз Лохвицької міської ради) Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5322686200:00:003:0027 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166264, виданого Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 11 січня 2007 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010754500003. 06.10.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Райз-Максимко" було укладено Договір оренди землі на 7 років. Право оренди було зареєстровано 18.12.2016 року в Реєстрі речових прав. 10.02.2018 року до Договору оренди землі б/н від 06.10.2015 року були внесені зміни відповідно до Додаткової угоди: було змінено орендаря - новий орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід". Відповідно до п. 4.2 - сторони домовилися, що строк дії Договору поновлюється (продовжується) до 17.12.2022 року, сплив починається з моменту підписання сторонами даної Угоди, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним договорм є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Відповідно до п.4.4 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10313,20 грн.за рік оренди. Відповідно до п. 11 Договору зазначено, що орендна плата вноситься у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року. За 2022 рік відповідач по справі не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою. Заборгованість на день подання позову складає 10313,20 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2023 року за період з І кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року ТОВ "Райз-Схід" за надання земельної ділянки с/г призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис позивачу було нараховано та виплачено в грудні 2022 року 12 375,83 грн., нараховано та перераховано податку 2227,65 грн., але вказані кошти не були позивачу виплачені. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з ТОВ "Райз-Схід"на його користь заборгованість по орендній платі за 2022 рік в сумі 10313,20 грн., та стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. В судове засідання позивач по справі не з"явився, подав письмову заяву про підтримання позову, справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача по справі в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідачем подано відзив на позовну заяву. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з"ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову) , характер порушеного права і можливість його захисту в обраний ним спосіб. Як встановлено судом [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Свиридівської сільської ради (зараз Лохвицької міської ради) Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5322686200:00:003:0027 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166264, виданого Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 11 січня 2007 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010754500003. 06.10.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Райз-Максимко" було укладено Договір оренди землі на 7 років. Право оренди було зареєстровано 18.12.2016 року в Реєстрі речових прав. 10.02.2018 року до Договору оренди землі б/н від 06.10.2015 року були внесені зміни відповідно до Додаткової угоди: було змінено орендаря - новий орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід". Відповідно до п. 4.2 - сторони домовилися, що строк дії Договору поновлюється (продовжується) до 17.12.2022 року, сплив починається з моменту підписання сторонами даної Угоди, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним договорм є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Відповідно до п.4.4 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10313,20 грн.за рік оренди. Відповідно до п. 11 Договору зазначено, що орендна плата вноситься у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року. За 2022 рік відповідач по справі не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою. Заборгованість на день подання позову складає 10313,20 грн. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2023 року за період з І кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року ТОВ "Райз-Схід" за надання земельної ділянки с/г призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис позивачу було нараховано та виплачено в грудні 2022 року 12 375,83 грн., нараховано та перераховано податку 2227,65 грн., але вказані кошти не були позивачу виплачені. У поданому 19.04.2023 року (після проведення підготовчого судового засідання 13.04.2023 року) відзиві відповідач просить суд повністю відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Підтвердження наявності заборгованості з орендної плати відповідача перед позивачем всупереч вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України не надав. Як пояснює відповідач, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утриманих податків станом на 13.03.2023 року, повністю спростовують твердження позивача про наявну заборгованість з виплати орендної плати. Надана позивачем копія Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утриманих податків станом на 13.03.2023 року, позивачу нараховано та виплачено в грудні 2022 року 12375,83 грн. з яких нараховано та перераховано податок в розмірі 2227,65 грн. Отже, заборгованість з орендної плати перед [PERSON] повністю відсутня. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статтей 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його прав. Відповідно до пункту г частини 1 статті 81 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами частини 1 статті 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватись у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Статтею 509 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини являються підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Найм (оренду) земельної ділянки цивільне законодавство відносить до окремих видів зобов`язань. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, за час дії договору оренди орендар ТОВ "Райз-Схід" порушував умови договору оренди земельної ділянки, своєчасно не сплачуючи плату за користування земельною ділянкою. На підтвердження позовних вимог позивачем було надано Державний акт на право власності на земельну ділянку, Договір оренди землі від 06.10.2015 року, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Додаткову угоду від 10.02.2018 року з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини щодо невиконання відповідачем зобов"язання щодо виплати орендної плати за договором оренди землі від 25.07.2015 року, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення орендної плати підтверджені матеріалами справи та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджено квитанцією від 17.03.2023 року. \~ \~ \~ Щодо\~витрат на\~правову допомогу\~в розмірі\~4\~000.00\~грн. слід зазначити наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Разом з цим Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з письмових матеріалів справи суду надані копія Договору (угоди) № б/н про надання правової допомоги від 16.03.2023 року, копія Акту прийому-передачі наданих послуг від 13.04.2023 року, копія квитанції від 13.04.2023 року, ордер № 188491 на надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката у розмірі 4 000,00 грн.

Outcome: approved