Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова\~Компанія «Профіт\~Капітал» Мартиненко В.В. 03.04.2023 звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2013 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-08510-310813 за яким остання отримала кредит на споживчі цілі у сумі 50000 грн. на строк починаючи з 31.08.2013 по 29.08.2015 зі сплатою 32,00%\~ річних за користування кредитними коштами. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно. Кредит був наданий, однак відповідач зобов`язання не виконав належним чином, тому банк звернувся до суду із позовом для стягнення заборгованості, яка становила 62018,98 грн. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської\~ від 11.06.2018 року по справі №345/67/18 стягнуто\~з боржника на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 62018,98 грн. Станом на 10.03.2023 року зважаючи на невиконання відповідачкою своїх зобов`язань встановлених рішенням\~Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 11.06.2018, утворилась заборгованість, а саме: 3 % річних, що складає 8675,86\~ грн. та інфляційних втрат, що складає 38772,52 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати по справі. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.04.2023 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивач у прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов зодоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачкою не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2013 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-08510-310813 за яким остання отримала кредит на споживчі цілі у сумі 50000 грн. на строк починаючи з 31.08.2013 по 29.08.2015 зі сплатою 32,00%\~ річних за користування кредитними коштами. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно. Кредит був наданий, однак відповідач зобов`язання не виконав належним чином, тому банк звернувся до суду із позовом для стягнення заборгованості, яка становила 62018,98 грн. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської\~ від 11.06.2018 року по справі №345/67/18 стягнуто\~з боржника на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 62018,98 грн. 17.04.2020 були проведені електроні торги по лоту №GL4N015731, до складу якого входило право вимоги за кредитним договором №004-08510-310813 від 31.08.2013 року, укладеними між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] .. За результатами проведення електронних торгів по лоту № GL4N015731 було оголошено переможцем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», що підтверджується протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-03-30-000019-b від 17.04.2020. За умовами проведення електронних торгів по лоту № GL4N015731, переможець електронних торгів зобов`язується провести повний розрахунок (1 232 406,98 грн) не пізніше 18 робочих днів з дати формування протоколу електронного аукціону та підписати договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги придбаного активу протягом 20 робочих днів з дня наступного за днем формування протоколу електронних торгів. 27.04.2020 на виконання умов проведення електронних торгів по лоту № GL4N015731 ТОВ «ФК «ІІрофіт Капітал» перерахувало на платіжні реквізити АТ «Дельта Банк» грошові кошти в сумі 1 232 406,98 грн з призначенням платежу: «За придбання активів згідно протоколу № UA-EA-2020-03-30-000019-b від 17.04.2020 лот № GL4N015731», що підтверджується платіжним дорученням № 271 від 27.04.2020. 28.04.2020 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних аукціону № UA-EA-2020-03-30-000019-b між АТ « Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2235/К. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 2235/К Банк АТ «Дельта Банк» відступив (передав права вимоги) Новому кредитору ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором №004-08510-310813 від 31.08.2013. Тому, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є правонаступником АТ «Дельта Банк» за кредитним договором №004-08510-310813 від 31.08.2013, укладеного між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] . За заявою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської своєю ухвалою від 02.08.2021 замінив сторону АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по справі №345/67/18 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вище\~згаданого рішення від 11.06.2018. Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також за умови прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Тож, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10. 2014 № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18, та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.10. 2018 року у справі №758/7649/16-ц. Відповідно до статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу,\~за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від\~4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 11.06.2018 (що набрало законної сили в 11.07.2018 році) зобов`язання відповідачку сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.\~\~Відтак кредитор має право на отримання\~сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за\~\~увесь час прострочення. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Така\~правова\~позиція\~викладена в постанові\~Великої\~Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16-ц (провадження №14-44цс18). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.\~ Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~ст. 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року по справі № 127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19). Законом України\~№540-IX\~від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема 5.\~Розділ\~"Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) доповнено зокрема пунктом 12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину." Таким чином зважаючи, що постановою Кабінету Міністрів України\~від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, дія якого продовжена і по сьогоднішній день, тому обраховувати строк позовної давності (який обліковується трьома роками) слід від дати набрання законної сили Законом України\~№540-IX\~від 30.03.2020 року останніми трьома роками, які передували\~03.04.2020 року (включно). Тому для початку обрахування строку позовної давності, необхідно враховувати строки, котрі не\~порушені позивачем при подачі позовної заяви, та починаються з\~04.04.2017\~року, що дорівнює останнім 3 рокам (які передували набранню законної сили вищезазначеної норми), тобто від 03.04.2020 року, котра продовжує строк дії позовної давності на період дії карантину. Проте обрахування строків позовної давності в даному випадку слід починати з 11.07.2018\~ року, що дорівнює даті набрання законної сили рішення, котре ухвалив\~Калуський міськрайонний\~суд Івано-Франківської\~по справі\~№345/67/18 і обраховується по 10.03.2023 як це передбачено пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. За таких обставин, станом на 10.03.2023 року зважаючи на невиконання відповідачкою своїх зобов`язань встановлених рішенням, що ухвалив\~Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської від 11.06.2018 року по справі №345/67/18, котрим з відповідачки\~стягнуто заборгованість в розмірі 62018,98 грн, та враховуючи період за котрий здійснюється розрахунок з 12.07.2018 року по 10.03.2023 року:\~ розмір 3 % річних за вказаний період складає 8675,86\~ грн розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 38772,52 грн. Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданим розрахунком заборгованості. Водночас [PERSON] відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надала. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат з відповідачки на користь позивача. Щодо стягнення судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Судом встановлено, що між ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий Діалог» було укладено Договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021. Відповідно до п.п. 1.1. Договору Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору. Сторони в п.п. 3.1.5 Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду, зокрема у розмірі 2500,00 грн, за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви про стягнення 3% річних та інфляційних втрат згідно реєстру боржників. Так, на виконання умов визначених розділом 3 Договору складено акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до котрого, вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості. Відповідно до Акту, вартість наданих послуг із правової допомоги складає 25000,00 грн, в котрий відповідно включено правову допомогу до позичальника [PERSON] за кредитним договором №004-20152-300313, що була сплачена ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» Об`єднанню в повному обсязі, та підтверджується платіжним дорученням. Факт сплати позивачем на користь АО «Правовий Діалог» 2500 грн. на виконання Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 підтверджується платіжною інструкцією № 10228 від 23.02.2023. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2684 грн., а також понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача . На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.264,\~509, 524, 526, 599,\~611,\~614,\~625 ст.ст.12,\~13,\~141,\~259,\~263-265, 268,\~280-282, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved