Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення частки в праві спільної сумісної власності. На підставу своїх вимог посилається на те, що їй, брату [PERSON] , батькам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сімісної власності належала квартира [ADDRESS] . 10.02.1999 батько змінив своє прізвище на [PERSON] . [INFO] померла їх мати. Після смерті останньої відкрилась спадщина, яку прийняли сторони, батько відмовився від своєї частки на їх користь. Таким чином, вона та відповідач [PERSON] успадкували в рівних частках мамину 1/4 частку, тобто, вони одержали по 1/8 частці. [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з 1/4 частки у даній квартирі. На момент смерті батьків вони з братом були зареєстровані та проживали з ними, а тому є такими, що фактично прийняли спадщину. 14.01.2023 нею отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку у цій квартирі після смерті батька. Проте, 1/2 частка квартири й надалі залишається у спільній сумісній власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 12.12.1995. Зважаючи на вищезазначене, вона не може подарувати чи іншим способом відчужити її, поки не буде визначено розмір її частки. Просить суд визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становлять по 1/4 кожному відповідно. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи у відсутності позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 12.12.1995, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної власності належить [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Раневичі Дрогобицького району Львівської області, перемінив прізвище на Будз, запис №02, місце реєстрації: Дрогобицький районний відділ реєстрації актів громадянського стану. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 57 років, актовий запис №16. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.01.2012, спадкоємцями майна (1/4 ідеальної частини квартири [ADDRESS] ) [PERSON] , 1951 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , - 1/2 частка у спадщині, її син [PERSON] , [INFO] , - 1/2 частка у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки спадщини, від якої відмовився чоловік спадкодавця [PERSON] . Спадкова справа №1051/2008, зареєстровано в реєстрі за №86. Як вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав від 10.01.2012, [PERSON] є власником на праві приватної спільної часткової власності 1/8 частки квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.01.2012 за №86. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 67 років. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.01.2023, спадкоємцями майна (1/4 частки у праві власності на квартиру під [ADDRESS] ) [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] - 1/2 частка у спрадщині, та його син [PERSON] - 1/2 частка у спадщині. Спадкова справа №77/2022. Зареєстровано в реєстрі за №156. 1/8 частки квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , що підтверрджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.01.2023. З листа КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО" від 18.10.2022 за №1538 слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сукупно в розмірі 3/4 ідеальної частки, [PERSON] - 1/8 ідеальної частки, [PERSON] - 1/8 ідеальної частки на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12.12.1995 Дрогобицьким управлінням осушних систем згідно розпорядження №76 від 12.12.1995, свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 1-ою Дрогобицькою держнотконторою 10.01.2012 за №86, свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 1-ою Дрогобицькою держнотконторою 10.01.2012 за р.№82. Записано у реєстрову книгу за р.№55. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.02.2023, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/8 частка, на праві приватної спільної часткової власності - [PERSON] - 1/8 частка, на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - 3/4 частки. Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним ( частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд враховує, що виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права і що в результаті визначення розміру частки між позивачем і відповідачем припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності. Як вбачається з практики ВССУ (а саме ухвали ВССУ від 12.12.2012 № 6-44981ск12) ідеальна частка - це частка у праві на річ. Оскільки згідно із свідоцтвом про право власності на житло частки кожного із співвласників є рівними, кожен учасник спільної сумісної власності має право вимагати виділення ідеальних часток. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідно до вищенаведених документів, зокрема, відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 3/4 частки спірної квартири належить на праві приватної спільної сумісної сторонам та їх батьку, після смерті останнього його діти є спадкоємцями 1/4 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому суд вважає за можливе визначити частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за кожним зі співвласників у розмірі 1/4. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 436,80 грн.

Outcome: approved