Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

03 березня 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 11 797,25 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31 серпня 2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №101210Га1дк, предметом якого були майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford Mustang» д.н.з. [NUMBER] . 23 листопада 2021 року мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Ford Mustang» д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204439701 у страховій компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (далі-третя особа). Постановою суду [PERSON] визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі заяви страхувальника та доданих до неї документів було складено страховий акт, розрахований розмір страхового відшкодування, який склав 18539,05 гривень., і який перерахований страхувальнику. Страховиком відповідача було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 6741,80 гривень, і різниця між фактичним розміром шкоди яку поніс позивач та страховим відшкодуванням склала 11797,25 гривень. Таким чином, позивач фактично поніс витрати у зазначеному розмірі і набув право вимоги про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу до відповідача. 14 березня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено сторонами їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. В подальшому розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, третьої особи. Представник позивача до суду не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно не з`явився до суду, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив, відзив не подав. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, пояснень до суду не подав. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року о 17.16 годині [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] на автодорозі мкрн. 5-й Зарічний, біля буд. 5 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та не вживши заходів її зменшення, не дотримався безпечної дистанції, допустив наїзд на ТЗ «Форд Мустанг» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що зупинився попереду нього з метою надання дороги пішоходу. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року, що набрала законної сили 20 грудня 2021 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з копії Полісу ЕР №204439701 на час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с.32). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Mustang» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] була застрахована в АТ СК «АРКС» (а.с. 8-15). [PERSON] 23.11.2021 звернулася із заявою про подію ДТП та виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «АРКС» (а.с.16). Згідно з копією Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 25.11.2021, встановлені пошкодження автомобіля «Ford Mustang» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 18). АТ «СК «АРКС» складений Страховий акт ARX3082630, відповідно до якого ДТП від 23.11.2021 визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування у розмірі 18539,05 гривень [PERSON] , яке виплачено останній 01 грудня 2021 року (а.с.28). 22 лютого 2022 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № ARX3082630 у розмірі 18539,05 гривень (а.с.29), і згідно платіжного доручення від 06.06.2022 останнє перерахувало на рахунок позивача страхове відшкодування, регрес у розмірі 6741,80 гривень (а.с.30). 16 липня 2022 року за вих. №0028368/ІНС позивач направив відповідачу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 11797,25 гривень, що складає різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (а.с.31), проте дана претензія залишена відповідачем без належного реагування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Враховуючи те, що ДТП сталася з вини відповідача цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», розмір матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Ford Mustang» д.н.з. [NUMBER] , склав 18539,05 гривень, позивач виплатив потерпілій суму страхового відшкодування у повному обсязі, і ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в порядку регресу сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 6741,80 гривень, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача 11 797,25 гривень. Згідно із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений останнім, судовий збір у розмірі 2684 грн. за подачу позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved