Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Балкового Р.Л. звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Кредо», третя особа [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги мотивував тим, що 03.08.2021, приблизно о 21 годині 55 хвилин по вул. Демократичній у місті Запоріжжя сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ореl Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТОВ СК «Кредо» за страховим полісом № 1489580. Посилаючись на висновок експерта від 16.11.2021 № СЕ-19/108-21/12503-ІТ, зазначає, що у даній дорожній ситуації водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2, 16.13 ПДР України. У діях водія [PERSON] є невідповідність вимогам п.п. 12.2, 12.4, 12.9 б ПДР України. Згідно показів [PERSON] він мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом застосування гальмування керованого ним транспортного засобу. Відтак, вбачається причинно-наслідковий зв`язок дій [PERSON] та дорожньо-транспортною пригодою, в результаті якої було завдано матеріальної шкоди позивачу. Окрім іншого вказав, що ним було скеровано претензію до ТОВ СК «Кредо», проте вказана претензія була залишена без відповіді. Відповідно до звіту № 19494/2032059 про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 22.02.2022, вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер [NUMBER] , може становити 350410,68 грн. Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 1489580, ліміт встановлений для відшкодування майнової шкоди складає 130000,00 грн. Вважає, що позивачу належить до виплати половина суми страхового ліміту, тобто 65000,00 грн. Посилаючись на викладені обставини просить: стягнути з відповідача ТДВ СК «Кредо» на користь позивача [PERSON] суму матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 65000,00 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді від 31.01.2023 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. 03.08.2021 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ореl Vectra», 1.8 КАТ, реєстраційний номер [NUMBER] , забезпеченого ТДВ СК «Кредо» за полісом АР/1489580 під керуванням третьої особи та автомобіля «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби були пошкоджені, а їх власникам завдані матеріальні збитки. 07.09.2021 від позивача надійшло повідомлення про ДТП з пакетом документів. 31.10.2022 від представника позивача надійшов адвокатський запит. 15.11.2022 представнику позивача було надіслано відповідь на адвокатський запит, в якому зазначалось, що заява від потерпілої особи на адресу відповідача не надходила. З додатків, наданих позивачем вбачається, що 25.11.2022 останнім було направлено на адресу відповідача вимогу - претензію про відшкодування вартості матеріального збитку від 24.11.2022. Враховуючи, що ДТП трапилось 03.08.2021, а передбачений п.37.1.4 ч.37.1 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для подачі заяви про виплату страхового відшкодування сплив ще 03.08.2022, підстави для виплати страхового відшкодування у ТДВ СК «Кредо» відсутні. Представником позивача 15.03.2023 подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що позивач заперечує у повному обсязі проти зазначених у відзиві аргументів з наступних підстав. Посилаючись на судову практику вважає, що позивач має право вибору, куди саме йому звертатись за страховою компенсацією, до страховика або безпосередньо до суду без попереднього звернення до страховика. Заперечення відповідача щодо пропуску строку звернення за страховою виплатою вважає безпідставними, позовні вимоги просить задовольнити. 16.03.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що в межах даної справи не з`ясовується питання обов`язкового попереднього звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування для задоволення судом вимог про відшкодування шкоди. Посилання представника позивача на зазначену ним судову практику є недоречним, оскільки у вказаних постановах розглядається питання необов`язкового подання заяви про виплату страхового відшкодування саме до страховика, а як альтернатива подання позову безпосередньо до суду. Зазначає, що страховий випадок стався 03.08.2021, заяву на виплату страхового відшкодування надіслано 25.11.2022, а позов до суду подано в лютому 2023 року, тобто представником позивача порушено строки в межах установленого законом річного строку. У задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Позивач просив позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без його участі, про що до суду подав письмову заяву. Представник відповідача ТДВ Страхова компанія «Кредо» в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву та у письмових запереченнях (а.с.80-81, 112-113). Третя особа [PERSON] належним чином повідомлений, в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання від нього не надходили. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), що спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України урегульовані нормами Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст.5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону №1961-IV). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.29 Закону №1961-IV). Статтею 32 цього Закону унормовано випадки, коли шкода не відшкодовується. Після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (ст.34 Закону №1961-IV). Відповідно до п.п.35.1., 35.2 ст.35 Закону №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються відповідні (за переліком) документи. Пунктами 36.1-36.2 ст.36 Закону №1961-IV визначено, що страховик,

Outcome: dismissed