Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 21.02.2023 з указаним позовом та просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.06.2022 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 661. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем 22.06.2022 уклали шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Подружні стосунки між сторонами припинено з вересня 2022 року, сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує різні погляди на сімейне життя, шлюб та побут, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного та припинення шлюбних відносин. Позивач впевнена, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки з відповідачем вони стосунків не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою від 27.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались. Позивач до позову надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачкою спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву в установлений судом строк, суд постановив, у силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 22.06.2022 укладено шлюб, який зареєстрований Центрально-Міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Кривому Розі\~Криворізького району\~Дніпропетровської області,\~актовий запис\~№ 661 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з вересня 2022 року через різні погляди на сімейне життя, шлюб та побут, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного та припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу не просить змінити її прізвище на дошлюбне, відповідач до суду не з`явився, доказів на спростування викладених у позові обставин не надав, суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 22.06.2022 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 661, розірвати. Позивач після розірвання шлюбу бажала і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає положенням ст. 113 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1073,60 грн у рахунок відшкодування судового збору (а.с.2).

Outcome: approved