Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивачка у квітні 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що з відповідачем не перебувала у офіційному шлюбу, однак має від нього дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . До цього часу відповідач за домовленістю добровільно надавав допомогу на утримання дітей, але в цьому місяці відмовився, мотивуючи тим, що до нього з позовом звернулася колишня дружина [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання їхніх двох спільних дітей, тому він не в змозі надалі утримувати їхніх з позивачкою дітей на попередньому рівні. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви і до повноліття дітей. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). В судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що з дітьми проживає у с.Гребениківка, до якого переїхала з питань безпеки з Шосткинського району. Не працює, живе з підсобного господарства, діти відвідують садочок та школу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Виходячи з вимог частини першої-третьої статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі Отже, за змістом указаної норми утримання дитини може здійснюватися за домовленістю між батьками дитини, за відсутності такої домовленості право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина і лише одержувач визначає спосіб стягнення аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка у цій справі просить стягнути з батька дітей аліменти у частці від його доходу, зокрема у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Заявлений [PERSON] розмір аліментів стосовно двох дітей відповідає розміру частки, який визначено частиною 2 та 5 статті 183 Сімейного кодексу України: якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. [PERSON] не надав доказів на спростування позовних вимог [PERSON] . Зважаючи на викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 06.04.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню, який мав бути сплачений позивачкою при зверненні до суду в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved