Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання між ними шлюбу, який зареєстрований 03 жовтня 1995 року. Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої позивач просить встановити з ним. Спільне життя не склалося в силу різних обставин та життєвих інтересів, внаслідок чого шлюбні відносини припинені сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, справу просили розглядати за їх відсутності. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 03 жовтня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що Комаровською сільською радою Ізюмського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 5, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого шлюбні відносини припиненні, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Суд з`ясував причини розірвання шлюбу, дослідив матеріали справи, і вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Щодо визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст.\~24\~Конституції України регламентовано, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з наданого висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 27.02.2023, орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Крім того, оскільки від відповідача до суду не надійшли заперечення проти встановлення місця проживання дитини з позивачем, а у заяві про визнання позову відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком, то, враховуючи інтереси дитини, суд визначає місце проживання дитини з батьком. Таким чином, є підстави для задоволення позову у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з подружжя та інтересам їх неповнолітньої дитини, а щодо визначення місця проживання дитини - заперечень від відповідача не надходило.

Outcome: approved