Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 02 червня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи батьком дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки не приділяє увагу її вихованню, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для її всебічного розвитку, а також не проявляє до доньки батьківської уваги та турботи. 1.3. 15 грудня 2022 року та 10 лютого 2023 року [PERSON] надала додаткові пояснення, за змістом яких після надання органом опіки та піклування висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками та ухилятися від сплати аліментів. Боржник чисельні виклики державного виконавця ігнорує, двері ніхто не відчиняє, спілкування відбувається виключно у телефонному режимі. Відповідач взагалі не спілкується з донькою, не цікавиться її життям. Висновок був складений за результатами спілкування з відповідачем в телефонному режимі. Вважає, що телефонна розмова зі співрозмовником, особа якої не встановлена, не могла бути використана як аргументація для вирішення даного питання. До висновку не додано будь-якого документу, який би підтверджував та фіксував хід бесіди. Якщо відповідач нібито працює в м. Одесі, чому він багато років не допомагає в утриманні дитини, не приїжджає до м. Ізмаїла провести з донькою якийсь час, поцікавитися її життям, здоров`ям, потребами тощо. Відповідач навіть не цікавиться дочкою в телефонному режимі. На думку позивачки, вказане свідчить про недбалість та поверхневість або навіть упередженість з боку органу опіки та піклування при підготовці висновку щодо даного спору. Звернула увагу, що біологічний батько не забезпечує право дитини на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 02.06.2022 року, справа №946/3713/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 13.09.2022 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. Ухвалою судді Бальжик О.І. від 25.01.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 2.4. 02.05.2023 року ухвалою суду цивільну справу вирішено розглядати на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). 2.5. Сторони, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Представник третьої особи звернулася із заявою, в якій просила при прийняті рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. 2.6. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4, [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.24). 3.2. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). 3.3. На підставі судового наказу, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 26.11.2019 року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.20). 3.4. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати по аліментам від 06.12.2022 року, заборгованість [PERSON] по аліментам складає 47 771 гривня 85 копійок (а.с.54-55). 3.5. За змістом довідки, наданої адміністрацією дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садок №33 «Теремок» №42 від 13.05.2022 року, батько [PERSON] жодного разу не приводив дитину у садок та не забирав із дитячого садка, не відвідував її, у батьківських зборах участі не брав (а.с.31). 3.6. З 2019 року малолітня [PERSON] залишилася проживати з матір`ю, яка створила належні умови для гармонійного розвитку, навчання, виховання та проживання дитини. 3.7. Згідно з актом обстеження від 23.09.2022 року сім`я проживає у приватному будинку, який складається із 3 кімнат, зі всіма зручностями, опалення індивідуальне, в наявності всі комунікації. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Як вказано у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01/21-1129 від 31.10.2022 року, у зв`язку з сімейними обставинами, [PERSON] переїхав до м. Одеса, де проживає та працює по теперішній час. В телефонному режимі повідомив, що не підтримує позовні вимоги [PERSON] та заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] має бажання брати участь у вихованні та утриманні доньки. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №01/21-1129 від 31.10.2022 року [PERSON] не визнано за доцільне позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.62-63). ІV. Оцінка та висновки судді 4.1. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.2. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.3. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.4. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 4.5. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.6. Надаючи оцінку висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, суд виходить з того, що він є лише одним з доказів у справі та носить рекомендаційний характер. Вказаний висновок є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року, справа № 742/710/19. Отже, висновку органу опіки та піклування може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. 4.7. Повертаючись до обставин цієї справи, суд звертає увагу на те, що висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтованим, з його змісту не вбачаєтеся наявність необхідної доказової бази. Так, не зрозуміло, чи були з`ясовані питання щодо дійсної участі [PERSON] у виконанні своїх батьківських обов`язків, піклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя тощо, чи наявні будь-які перешкоди у здійсненні ним цих прав та обов`язків, яким чином він бажає брати участь у вихованні та утриманні доньки, з якого часу та інше. 4.8. У відповідності до частин перших статтей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.9. Судом неодноразово вживалися заходи щодо виклику відповідача для з`ясування дійсних обставин справи та його думки щодо заявлених позовних вимог шляхом надіслання поштових повідомлень за місцем реєстрації в м. Ізмаїлі Одеської області, а також за місцем фактичного проживання в м. Одесі, проте всі вони поверталися за закінченням терміну зберігання. Згідно складених секретарем судових засідань телефонограм, повідомити [PERSON] у телефонному режимі про дату, час та місце слухання справи не уявилося можливим, оскільки за повідомленням оператора мобільного зв`язку виклик переадресовується на автовідповідач. 4.10. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. 4.11. Отже, обставин неявки у судові засідання [PERSON] , якому зі змісту висновку органу опіки та піклування відомо про розгляд у суді позову про позбавлення його батьківських прав, дає підстави стверджувати про відсутність інтересу щодо наслідків її розгляду. 4.12. За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для отримання нею освіти, а також не проявляє до неї батьківської уваги та турботи. 4.13. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити, так як позбавлення його батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Outcome: approved