Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в 2013 році був укладений шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 21.02.2013 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №48. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання сина, оскільки не може самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2022 року було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 13). Позивач в судове засідання не з?явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, у якій просить розглядати справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надіслав до суду пояснення по справі, в яких позов визнав частково, просив суд призначити аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу). У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд,\~дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2013 сторони у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського управління юстиції зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2016. [INFO] від шлюбу сторін народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.08.2016. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 05.12.20222. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов`язок батьків. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір\~прожиткового мінімуму\~для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом встановлено,\~що позивачка звернулась до суду з позовом, оскільки не може самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач працює ФОП та має дохід у розмірі 6700 грн., надає матеріальну допомогу на утримання дитини, про що свідчать копії квитанцій про переведення коштів на банківську картку позивача. Таким чином,\~судом встановлено,\~що обидва\~батьки дитини\~є особами\~працездатного віку,\~у відповідача\~відсутні інші\~аліментні зобов`язання\~та він фактично\~не заперечує\~проти призначення\~аліментів в\~розмірі\~ частки\~з усіх\~видів його заробітку (доходу). Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений в ч. 5\~ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1\~ст. 161 ЦПК України, в тому числі 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача на одну дитину, вважається безспірним і таким, як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача є такими, що відповідають засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено наявність підстав для стягнення аліментів в розмірі більшому, ніж 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст. 141\~ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 185 СК України, та

Outcome: partial