Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернулись [PERSON] та [PERSON] до відповідача служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради, Олександрійської районної військової адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Рівнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, в якому просили скасувати усиновлення ними відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлене рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2019 у справі № 404/1285/19 та передати дитину для подальшого влаштування службі у справах дітей Онуфріївської селищної ради. Свій позов мотивують тим, що відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровоград від 27.02.2019 у справі № 404/1285/19 ними усиновлено неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по-батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », ім`я дитини, дату народження та дату реєстрації народження залишено без змін. 02 квітня 2019 року Рівнянською сільською Радою Новоукраїнського району Кіровоградської області було видано повторно свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 02.04.2019. Після усиновлення у них з дитиною склалися, незалежно від їх волі, стосунки, які роблять неможливим спільне проживання та виконання ними своїх батьківських обов`язків. 12 серпня 2022 року [PERSON] самовільно залишила їх помешкання. Повідомила, що надалі вона бажає проживати з гр. [PERSON] . Вони негативно відреагували на таку поведінку доньки, оскільки несуть відповідальність за неї до її повноліття. Але дочка ігнорує їх як батьків, відмовляється повертатися додому та взагалі ще раз підтвердила той факт, що не бажає з ними разом проживати та бути їхньою донькою. У спілкуванні з ними, дитина постійно бреше, викручується, не бажає брати до уваги зауваження батьків, а тому подальше виховання та проживання разом з нею неможливе. За останній рік в батька [PERSON] погіршився стан здоров`я через поведінку дочки та після того, як донька залишила їхнє помешкання, що підтверджується медичними документами та обстеженнями. За місцем роботи та проживання вони характеризуються позитивно, що підтверджується наданими характеристиками. Донька [PERSON] на даний час перебуває в дитячому будинку « Жива Перлина » та повертатися додому не бажає. Стосунки, які формувалися між ними та усиновленою дитиною з перших днів її усиновлення, були незалежними від їхньої волі. Впродовж проживання дитини в їхній сім`ї , вони робили все необхідне для фізичного і духовного розвитку дочки, але вона вкрай негативно сприймала своє виховання ними, своїми діями показувала свою відверту неповагу до них, як до своїх батьків. Через таку поведінку дитини вони постійно знаходяться у стресовому стані та розуміють, що в подальшому дану ситуацію виправити буде неможливо. Враховуючи вищенаведені обставини, вважають за доцільне скасувати усиновлення з подальшим внесенням змін до актового запису про народження дитини № 31 від 21.06.2007, виданого Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, шляхом поновлення відомостей, внесених до усиновлення. Ухвалою від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. 30 листопада 2022 року від Онуфріївської селищної ради до суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , [PERSON] , третя особа служба в справах дітей Олександрійської районної військової адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з відповідачів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини їх заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду до її повноліття. Пізніше, 20 січня 2023 року зустрічні позовні вимоги були збільшені в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з кожного з відповідачів. Позовна заява мотивована тим, що 15 серпня 2022 року близько 15 години до служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради звернулася неповнолітня [PERSON] , [INFO] , із відмовою далі проживати в родині батьків. Під час спілкування з [PERSON] , комісія, за участі начальника служби у справах дітей Олександрійської РВА, на обліку якої перебуває дана родина, змогла донести неповнолітній дитині, що вона повинна переглянути своє ставлення до батьків та дати собі шанс на подальше перебування в сім`ї, але мати [PERSON] була категоричною, відмовилася від повернення доньки в родину і надала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки. [PERSON] , [INFO] , отримала статус дитини, позбавленої батьківського піклування в 2016 році, коли їй було 9 років. Мати її померла, батько позбавлений батьківських прав. З 2016 по 2018 роки дитина перебувала під опікою тітки, з якої згодом було знято обов`язки, у зв`язку з невиконанням обов`язків опікуна, потім дитина була направлена в центр соціально-психологічної реабілітації з якого, на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2019 року, у віці 12 років, була усиновлена відповідачами. Характеристика на дитину, надана Павлиським ліцеєм ім. В.О. Сухомлинського, абсолютно протилежна характеристиці, яку надали батьки на дитину у позові та своїх поясненнях. Разом з тим, батьками дитини не було надано жодного документа, що підтверджував би намагання налагодити стосунки з дівчиною. В їх поясненнях не вбачається виявлення батьківської турботи до дитини, а лише викликається співчуття до себе. Повторне потрапляння до дитячого будинку стало великою травмою для психічного здоров`я дитини та її можливості повноцінно розвиватись. Проте, відповідачі не бажають займатися вихованням всиновленої дитини, оскільки, з 17 серпня 2022 року і до сьогодні вони жодного разу не відвідали [PERSON] в закладі, її життям та здоров`ям не цікавляться. До влаштування в родину [INFO] , дитина пройшла дуже довгий та тяжкий життєвий шлях, з великим бажанням бути потрібного, щасливою та сподіваючись отримати справжнє дитинство, дала згоду на її усиновлення родиною [INFO] , але, відповідачі так і не змогли за понад три з половиною роки стати для дитини справжніми батьками, надати любов, підтримку та захист. Сподівання та очікування громадян [INFO] від усиновлення дитини не співпали з реальністю та сьогоденням. Батьки не витримали підліткового віку дитини та на даний час не виконують свої батьківські обов`язки, зазначені в ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, а тому, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи Олександрійську районну військову адміністрацію. 23 грудня 2022 року на адресу суду від [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вони просили відмовити у зустрічному позові за безпідставністю та необгрунтованістю та вказали, що доводи Онуфріївської селищної ради спростовуються ними же самими, оскільки вказують, що дитина забезпечена всім необхідним, тобто вони як батьки приділяли належну увагу вихованню та навчанню дитини. 20 січня 2023 року Онуфріївської селищної радою подано відповідь на відзив за зустрічним позовом в якому представником зазначено, що заперечення проти зустрічного позову є безпідставними, оскільки факт ухилення [PERSON] та [PERSON] підтверджується наявними матеріалами, а батьки фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним, вимоги об`єднані в одне провадження. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Олександрійську районну військову адміністрацію та виключено їх з числа третіх осіб у справі. Ухвалою суду від 14 березня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі за первісним позовом та їх представник адвокат Єрмоленко О.В. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів просили суд відмовити. Позивач [PERSON] пояснила, що стосунки з дочкою були хороші доки вона не познайомилась з [PERSON] , якому вже було 20 років, але, він не був працевлаштований. Батьки дуже просили її ночувати вдома, пояснювали, що хлопець дорослий, застерігали від небажаних наслідків. [PERSON] зверталась до вчительки [PERSON] , яку вона поважає, щоб та провела бесіду з дочкою. До відповідних служб і органів вона не зверталась за допомогою. Одного разу зверталась до психолога, але остання ніяких рекомендацій їй не надала. В серпні 2022 року дочка без дозволу пішла з дому. Батьки звернулись до поліції, де отримали відповідь, що то не їхня справа. Стосовно зустрічних позовних вимог представник відповідачів [PERSON] пояснив, що заявлені вимоги не підтверджуються відповідними доказами. У характеристиці з ліцею ім. Сухомлинського вбачається, що батьки приділяли достатньо уваги вихованню дочки, умови в родині були задовільні, дівчинка одягнута по сезону. З березня 2022 року неповнолітня [PERSON] почала зустрічатися з хлопцем, а 12.08.2022 з власної волі залишила будинок батьків і почала жити в родині її хлопця [PERSON] . Мати повідомила службу у справах дітей про те, що [PERSON] покинула їх будинок, але жодних відповідних заходів ними вчинено не було. Зазначив, що підстави для позбавлення батьківських прав він не вбачає. Посилання на те, що [PERSON] відмовилась від дитини і дочка не хоче жити з ними, не є підставою для позбавлення батьківських прав, що є крайньою мірою. Крім того, стягнення аліментів в розмірі по 1/4 частині заробітку з кожного вважає серйозною помилкою, оскільки аліменти мають становити розмір 1/4 частини загалом. В задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради Вакуленко Л.І. в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що скасування усиновлення вважає недоцільним, оскільки це протирічить інтересам дитини. Вважає доречним позбавити відповідачів батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] в заяві вказала, що вона часто конфліктує з мамою, яка висловлює докори на адресу її біологічної матері та порівнює дівчину з нею. Крім того, [PERSON] особисто від матері почула, що вона відмовляється від неї. З [PERSON] проводилась профілактична бесіда про налагодження стосунків з батьками, після чого дівчинка була готова до відновлення відносин, але мати сказала, що вона їй не потрібна, якщо буде продовжувати відносили з [PERSON] . Витягом з протоколу засідання дисциплінарної комісії доводиться факт роз`яснення батькам наслідків позбавлення батьківських прав. Інших документальних підтверджень роз`яснення їм прав та обов`язків нема. Стосовно зустрічних позовних вимог представник позивача служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради Вакуленко Л.І. в судовому засіданні пояснила, що відмова батьків від дитини є незаконною, такою, що порушує права дитини, оскільки батьки несуть відповідальність за належне забезпечення розвитку дитини. До 15.08.2022, тобто до того часу, як [PERSON] звернулась до служби у справах дітей, до них ніхто не звертався, тому підстав відвідувати родину не було. З метою захисту інтересів дитини, вважає доцільним позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] . Представник співвідповідача за первісним позовом Олександрійської районної військової адміністрації Гаркуша О.М. в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що мати неповнолітньої [PERSON] померла, її батько був позбавлений батьківських прав. Після цього, дівчинка рішенням суду була передана під опіку старшої сестри, яка не впоралась з обов`язками, внаслідок чого дитина була вилучена з сім`ї і передана до центру реабілітації, де познайомилась з майбутніми батьками-усиновителями. В архіві Олександрійської служби у справах дітей є звіти від 01.07.2019 та 01.04.2020 про те, що під час перевірки про дотримання прав усиновленої дитини завжди нікого не було вдома. Актом перевірки від 26.07.2022 встановлено, що батьки з дитиною знов відсутні за місцем проживання, не дивлячись на попередження служби про перевірку. Вдома був дорослий чоловік, який пояснив, що мати з дитиною пішли у справах, а він розписався в акті від імені батька - [PERSON] , при цьому, ніякі проблеми та претензії у відносинах батьків з дитиною він не озвучував. Коли до них звернулась неповнолітня [PERSON] , вона пояснила, що протягом двох днів живе в родині її хлопця і додому повертатися не хоче. З розмови мами вона зрозуміла, що налагоджувати відносини з дитиною остання не намагалась, а лише намагалась з`ясувати хто в цьому винний. Мати заявила, що дочка їй не потрібна, якщо буде надалі зустрічатися з [PERSON] , написала заяву про позбавлення батьківських прав і пішла, а [PERSON] залишилась і плакала після цього. Зі слів дівчинки, батько її дуже любить, а мама завжди критикувала, чіплялася до неї. Мамі було запропоновано звернулись до психолога, але вона сказала, що їй це не потрібно. Лише після того, як дитина 2-3 місяці прожила в дитячому будинку « Жива Перлина », мати намагалась передати дівчинці речі, від яких дівчинка відмовилась. Після негативної характеристики зі слів мами сім`ї [PERSON] , було з`ясовано, що сім`я нормальна, [PERSON] навчається на юридичному факультеті. Станом на 17.08.2022 була остання інформація про перебування дитини з [PERSON] . Після цього вона пройшла медичне обстеження, дівчинка здорова. Під час перебування дитини в дитячому будинку батькам [PERSON] двічі давали дозвіл не побачення з нею, а сам [PERSON] її не бачив за цей час. Стосовно зустрічних позовних вимог представник Олександрійської районної військової адміністрації Гаркуша О.М. в судовому засіданні пояснила, що протягом останніх півроку, коли неповнолітня [PERSON] перебувала в дитячому будинку «Жива Перлина», її мама лише один раз відвідувала дочку, привозила їй речі, і це вже є підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки на батьків покладені обов`язки щодо здобуття дитиною освіти, обов`язки по матеріальному забезпеченню дитини. Батьки не звертались до відповідних органів за допомогою для налагодження стосунків з дочкою, матеріально її не утримують, життям дочки не цікавляться, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Якщо відповідачі взяли на себе відповідальність за дитину, не впоралися з відповідальністю, тому повинні сплачувати аліменти. Представник третьої особи органу опіки і піклування Новоукраїнської районної військової адміністрації Кіровоградської області Миронескул Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, оскільки в діях батьків не побачила боротьби за дитину. Вважає, що вони спробували, всиновили, а не вийшло - то відмовились. Зустрічний позов представник Новоукраїнської районної військової адміністрації Кіровоградської області Миронескул Л.О. подтримала та просила задовольнити. Представник третьої особи Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є директором селищного центру соціальних служб. Знає сім`ю усиновлювачів з 2019 року. З того часу ні батьки, ні сама дитина до центру соціальної служби за допомогою або з питанням налагодження відносин в сім`ї не звертались. Якщо і виникали проблеми, то вони вирішували їх самі. Після виникнення конфлікта в сім`ї, в серпні 2022 року вона приймала участь у засіданні міждисциплінарної команди. Тоді дізналася зі слів мами [PERSON] , що проблеми почалися після відносин дочки з [PERSON] . Спочатку розмовляли з [PERSON] , яка погодилась повернутися в сім`ю. Вона була пригнічена, розгублена, ображена, відчувалось, що підтримки з боку батьків не було. Але мама категорично відмовилась від дитини, сказала, що вона їй не потрібна. Мама не виявляла любові, турботи до дочки. Після того було вирішено питання про влаштування дитини в будинок дитини. Про наслідки позбавлення батьківських прав мама була повідомлена. На засіданні [PERSON] наголошувала на тому, яка відповідальність настає для сім`ї у разі позбавлення батьківських прав. Маму не примушували писати заяву про позбавлення її батьківських прав, вона сама прийняла таке рішення. Вважає, що підставою для позбавлення батьківських прав [INFO] є відмова від дитини. Вони повинні були ще раз піти на контакт, якщо дитина погодилась на це. Невиконання батьківських обов`язків тягне за собою позбавлення батьківських прав. Про протиправну поведінку з боку [PERSON] вона не чула. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з батьками [INFO] вона познайомилась в Кіровоградському будинку дитини, дала згоду на усиновлення в 2019 році. До 2020 року відносини в сім`ї були хороші. Потім почали виникати конфлікти. Тьотя [PERSON] (мати) часто кричала, була незадоволена тим, як вона, дочка все робить, робила зауваження, погрожувала їй. Крім того, тьотя [PERSON] (мати) казала, що її біологічна мама була непорядною жінкою, і [PERSON] схожа на неї, що вони жили в «бомжатнику». Дівчинка просила не казати так, бо від цього їй було боляче. Від батьків [INFO] вона пішла після того, як влітку 2022 року дядя [PERSON] (батько) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав виказувати своє невдоволення її поведінкою та виказував своє незадоволення нею, потім шарпанув її, вона вдарилася об тумбочку, потім вибігла з будинку і сказала, щоб він більше до неї не підходив. Після цього вона зателефонувала матері свого хлопця [PERSON] і попросилась до них на ніч. Вони знали, що їх син зустрічається з неповнолітньою, були не проти цього. Наступного дня її відвезли в дитячий будинок. [PERSON] пояснила, що більше не хоче бути їх дочкою, що в дитячому будинку їй краще, тому, вважає, що батьків треба позбавити батьківських прав. Подальше своє життя в цій родині вона не вбачає взагалі. Таке ставлення у неї сформувалось до обох з батьків, але до т. [PERSON] (мами) - більше. Коли почалися конфлікти, то вони з мамою 2 рази ходили до психолога шкільного і 1 раз - до психолога в смт Онуфріївка. Після порад психолога спокою вистачало на кілька днів, потім все повторювалось. Після розмови на засіданні комісії вона була готова спробувати повернутися в сім`ю, але, після того, як мати написала відмову від неї, її бажання змінилося. Вдома у [INFO] навчалась вона онлайн з гаджетом. Коли її помістили до дитячого будинку, ноутбук для навчання батьки їй протягом наступних 8 місяців не передали. Її особисті зимові речі лише навесні батьки передали, коли вони вже були не потрібні. За цей час двічі батьки приїздили до неї в дитячий будинок, але вона з ними не бачилась, бо у них не було дозволу. Зі святами вони її не вітали, гроші не передавали. По телефону вона не хотіла спілкуватися з батьками, оскільки мати спочатку дзвонила, ще восени, та в розмові винуватила у всьому її, тому спілкуватись надалі бажання не було. Суд, заслухавши позивачів, їх представника, представників відповідачів та третіх осіб, свідка [PERSON] , неповнолітню [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] про скасування усиновлення слід відмовити, а зустрічний позов Онуфріївської селищної ради про позбавлення батьківських прав слід задовільнити слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2019 у справі № 404/1285/19 задоволено заяву [PERSON] та [PERSON] , усиновлено неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », ім`я дитини, місце народження, дату народження та дату реєстрації народження залишено без змін /т. 1 а.с. 13-14/. 02 квітня 2019 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] . Батьком вказаний - [PERSON] . Мати - [PERSON] /т. 1 а.с. 12/. Згідно довідок Онуфріївської селищної ради № 1856, 1857 від 14.09.2022 сім`я [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , власником будинку є [PERSON] /т. 1 а.с. 15-16/. У відповідності до наданої суду характеристики [PERSON] з 2013 року працює у ПАТ «КВБЗ», зарекомендувала себе як добросовісний сумлінний працівник, обов`язки виконує завжди в строк та якісно, в колективі користується повагою, порушень трудової дисципліни не допускала /т. 1 а.с. 18/. З виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] вбачається, що в період з 27.06.2022 по 07.07.2022 він перебував на стаціонарному лікуванні в КПН «Онуфріївська центральна районна лікарня» /т. 1 а.с. 19/. Згідно медичної довідки від 01.10.2022 [PERSON] довгий час хворіє та знаходиться на «Д» обліку в Павлиській АЗПСМ /т. 1 а.с. 22/. Актом про фактичне не проживання від 30 вересня 2022 року встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з 12 серпня 2022 року. Її особистих речей в будинку немає /т. 1 а.с. 23/. З характеристики на [PERSON] , ученицю 8-Б класу Павлиського ліцею ім. В.О. Сухомлинського вбачається, що дитина має знання середнього та достатнього рівня, потребує контролю за навчанням, конфліктів з вчителями та однокласниками не має, правила поведінки не порушує, брала участь у художній самодіяльності школи, відвідувала хореографічний гурток «Фієста» у будинку культури, два роки займалась боксом у спортивному клубі « [INFO] ». Батьки приділяли належну увагу вихованню дочки, забезпечували всім необхідним, цікавились навчанням дитини, завжди відвідувати батьківські збори, намагались спільно вирішувати вікові проблеми. Житлово-побутові умови у родині задовільні. У дівчинки є своя кімната. Робоче і спальне місце відповідають нормам. З 18 серпня 2022 року учениця перебуває у приватній установі дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку « [INFO] » /т. 1 а.с. 78/. Приватна установа дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку « [INFO] » характеристикою від 28 жовтня 2022 року повідомила, що [PERSON] зараховано до дитячого будинку 17 серпня 2022 року на підставі направлення служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради № 09-28/111 від 15.08.2022. За час перебування дитини у закладі, вона зарекомендувала себе з гарного боку /т. 1 а.с. 79/. Згідно наданої Приватною установою дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку « [INFO] » інформації від 28 жовтня 2022 року [PERSON] влаштована до дитячого будинку по причині конфлікту з батьками з 17 серпня 2022 року. За період перебування дитини у закладі батьки доньку не відвідували, її життям та здоров`ям не цікавились /т. 1 а.с. 80/. 16 серпня 2022 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради з заявою про позбавлення батьківських прав її батьків [PERSON] та [PERSON] /т. 1 а.с. 81/. Заявою від 16.08.2022 [PERSON] дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , 2007 року народження /т. 1 а.с. 82/. В поясненнях від 02.11.2022 неповнолітня [PERSON] зазначила, що проживати в родині їй стало неможливо, оскільки з мамою виникали часті конфлікти, в ході яких звучали докори на адресу її біологічної матері та порівняння її з нею, що її дуже ображало та було боляче згадувати минуле. Основною причиною її небажання жити в цій родині є те, що мама від неї відмовилась /т. 1 а.с. 83/. Актом обстеження умов проживання від 31.10.2022, проведеним на підставі відмови неповнолітньої [PERSON] проживати у родині через непорозуміння з батьками, встановлено, що для проживання дівчинки створені всі умови, окрема кімната облаштована необхідними меблями. В будинку прибрано, охайно, утримується домашнє господарство /т. 1 а.с. 84/. Витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Онуфріївської селищної ради № 9 від 16 листопада 2022 року вирішено відмовити [PERSON] та [PERSON] у наданні висновку про скасування усиновлення та подати до Онуфріївського районного суду зустрічну позовну заяву про доцільність позбавлення їх батьківських прав /т. 1 а.с. 85-88/. Згідно висновку № 09-28/204/1 від 30.11.2022 органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON] /т. 1 а.с. 89-90/. Згідно протоколу засідання № 4 від 16 серпня 2022 року міждисциплінарна команда служби у справах дітей селищної ради вирішила влаштувати неповнолітню [PERSON] на тимчасове проживання до дитячого будинку змішаного типу « [INFO] », винести на засідання комісії з питань захисту прав дітей питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] /т. 1 а.с. 170-173/. У відповідності до звітів про умови проживання та виховання усиновленої дитини від 01.07.2019 та 01.04.2020 в сім`ї [INFO] умови проживання добрі, стосунки в родині теплі, проблем не виникало /т. 1 а.с. 175-176/. 07 березня 2023 року Олександрійська районна військова адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, надала висновок № 01-20/13/3 про те, що громадяни [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків. З метою недопущення порушень прав та інтересів дітей, визнала за недоцільне скасування усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /т. 2 а.с. 39-40/. Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частини 2 статті 77 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, онуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням, всиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення падає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності до п. 3 ч. 1 та ч. 4 ст.238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 239 цього Кодексу у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 241 СК України у випадку скасування усиновлення орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст.76 ЦПК України вказані обставини встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 89 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За змістом ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інших обставин, що негативно впливають на емоційний стан дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом №3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає недоведеними обставини, на які посилаються позивачі як на підставу своїх вимог про скасування усиновлення, оскільки ними не доведено і об`єктивно не підтверджено факт того, що між ними - усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків, а тому в задоволенні первісного позову слід відмовити. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наведені обставини по справі дають підстави для висновку, що відповідачі [INFO] та [PERSON] свідомо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не спілкуються, та, практично, не бачиться з нею, разом з дитиною не проживають, матеріальної допомоги на її утримання не надають, тому, з врахуванням інтересів дитини, відповідачів слід позбавити батьківських прав. Таким чином, позивачем доведено той факт, що відповідачі від виховання дитини ухиляються, долею дочки не цікавляться, матеріальної допомоги на її утримання не надають. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна вимога про стягнення з відповідачів аліментів також підлягає задоволенню, так як ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання дочки в частці від доходу, є законною та обґрунтованою. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 1984, 80 гривень та оскільки їх позов задоволенню не підлягає стягненню з відповідачів за первісним позовом. Оскільки при зверненні до суду з зустрічним позовом Онуфріївська селищна рада не сплачувала судовий збір, як особа, звільнена від його сплати, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах

Outcome: approved