Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вижницької міської ради, посилаючись на таке. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зареєстроване місце проживання дітей з відповідачем по [ADDRESS] . Відповідач часто залишає дітей та виїжджає з дому за межі України, або передає дітей на час відсутності позивачу, та діти проживають з разом з позивачем по [ADDRESS] . Позивач створив всі належні умови для проживання дітей. Зважаючи на ці обставини відповідач не приділяє увагу вихованню дітей. Тому, позивач вважає, що дітям краще буде проживати з ним, але добровільно вирішити вказане питання позивач з відповідачем не може. Виходячи з викладеного позивач просить суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з позивачем [PERSON] . Ухвалою від 02.03.2023р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке закрито ухвалою від 26.04.2023. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач, також надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, вказувала, що дійсно має намір виїхати за кордон та вивезти дітей із собою. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника та просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, та надала висновок, відповідно до якого діти можуть проживати як з позивачем так і з відповідачем. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, оцінивши надані суду докази як кожен окремо, так і в сукупності з іншими доказами, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимогст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у сторін є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей\~ та визнається сторонами. З довідки Вижницької міської ради від 24.01.2023р. №3-70 вбачається що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані в [ADDRESS] , але не проживають. З Акту обстеження матеріально-побутових умов\~ позивача [PERSON] в с. Іспас Вижницького району від 22.12.2022р. вбачається, що [PERSON] проживає в домо-господарстві батьків в [ADDRESS] . З Акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] в с. Іспас Вижницького району від 22.12.2022р. вбачається, що під час обстеження було встановлено, що [PERSON] виховує та здійснює догляд за своїми дітьми, [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з ним в господарстві батьків в [ADDRESS] . З висновку органу опіки та піклування Вижницької міської ради від висновок від 30.03.2023р. в якому зазначила, що відповідно до протокольного рішення Комісії з питань захисту прав дитини Вижницької міської ради від 29.03.2023 року N№3, орган опіки та піклування Вижницької міської ради вважас, що проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є можливим та таким що відповідає інтересам дітей, як з батьком, [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , так і з матір?ю, [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.\~ Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.ч1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення . Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини\~ від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України\~ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини\~ від 20.11.1989 року,\~ держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.\~\~\~\~ Згідно Декларації прав дитини від 20.11.1959 року,\~ дитині законом і іншими засобами повинен\~ бути забезпечений\~ спеціальний\~ захист\~ і\~ надані\~ можливості та сприятливі умови,\~ які\~ дозволяли\~ б їй розвиватися фізично, розумово,\~ етично, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом\~ в умовах свободи і гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Враховуючи все вищенаведене, суд знаходить, що при вирішенні даного спору слід першочергово виходити з інтересів самих дітей, та вже після цього враховувати права та обов?язки батьків щодо своїх дітей. Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що сторони являються батьками\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти, будучи зареєстрованими з відповідачем, та періодично з нею проживаючи, також проживають з позивачем [PERSON] в [ADDRESS] . При цьому відповідач, залишає дітей, що були визнано самою відповідачем. За таких обставин, суд, виходячи виключно з інтересів дітей, знаходить, що дійсно, на даний час необхідно визначити місце проживання дітей саме з батьком, оскільки\~ це буде сприяти стабільності навчання та виховання дітей, які будуть мати постійне місце проживання, не будуть переїжджати від одного з батьків до іншого. При цьому суд звертає увагу відповідача, що у випадку припинення потреб постійного\~ виїзду за кордон та припинення залишення дітей, відповідач має право звернутись до суду з вимогами про зміну місця проживання дітей. Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачі понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved