Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з первісним позовом, в якому просив суд визначити місце проживання спільної з [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, оскільки мати веде аморальний спосіб життя, не працює, не має власного доходу, має шкідливі звички та зловживає алкогольними напоями. 27.08.2020 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Центральної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшла інформація про відсутність інформації щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] 28.08.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу прийнято до провадження судді Коваленка К.В. 02.10.2020 від представника відповідача надійшла апеляційна скарга на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 28.08.2020. 02.10.2020 до суду від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . 02.10.2020 від відповідача надійшов відзив, в якому [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивач за допомогою своїх батьків фактично викрав дитину, самовільно змінивши її місце проживання без дозволу матері. 09.10.2020 ухвалою Карабельного районного суду м. Миколаєва цивільну справі №488/3309/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї апарату виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області, Сектор реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб апарату виконавчого комітету Баришівської селищної ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері передано за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області. 09.10.2020 ухвалою Баришівського районного суду Київської області у відкрито провадження у справі №488/3309/20, справу прийнято до провадження судді Коваленка К.В. 16.02.2020 від представника [PERSON] надійшло клопотання про об`єднання цивільних справ в одне провадження. 08.10.2020 від представника [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи. 22.10.2020 від представника [PERSON] надійшло клопотання про передачу справи №355/888/20 на розгляд до Корабельного районного суду м. Миколаєва за встановленою територіальною юрисдикцією відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 ЦПК України. 23.02.2021 від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері. 23.02.2021 від представника [PERSON] надійшло клопотання про об`єднання цивільних справ в одне провадження, а саме, об`єднати в одне провадження цивільну справу № 355/888/20 позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання та цивільну справу № 488/3309/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері. 23.02.2021 від представника [PERSON] надійшло клопотання про виклик свідків та заява про розгляд вищевказаних клопотань без участі відповідача та її представника. 02.03.2021 від представника [PERSON] надійшла заява, в якій просили залучити до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору. 23.02.2021 ухвалою суду об`єднано вимоги по первісному позову справа №355/888/20 з вимогами по зустрічному позову справа № 355/1193/20, а також об`єднати справу №355/888/20 з справою №488/3309/20 до справи № 355/888/20. Надалі проводити розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа зі сторони відповідача без самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей та сім`ї апарату виконавчого комітету Баришівської селищної ради та Сектор реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб апарату виконавчого комітету Баришівської селищної ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на її утримання та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї апарату виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю. 25.03.2021 від Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради до суду надійшов висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та рішення №74.2 від 22.03.2021 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ». 08.04.2021 від Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради надійшов лист про розгляд справи без їх участі. 09.04.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та подано клопотання про допит свідків. 09.04.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 582 від 07.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 09.08.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.09.2021 від представника відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання. 08.11.2021 від представника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, та просили суд у прийнятті рішення діяти в найкращих інтересах дитини. 13.12.2021 від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків та долучення документів до матеріалів справи. 04.02.2022 від представника Сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб виконавчого комітету Баришівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. 04.02.2023 від представника позивача надійшло уточнене клопотання про виклик свідків та долучення документів до матеріалів справи. 04.02.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.03.2022, задоволено клопотання позивача про виклик свідків. 18.03.2022 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 30.03.2022 від представника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та просили суд у прийнятті рішення діяти в найкращих інтересах дитини. 30.03.2022 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 10.08.2022 від [PERSON] надійшла заява про відкладення судового засідання, оскільки остання не може прибути в суд через бойові дії які відбуваються в місті Миколаєві, в якому вона проживає. 28.10.2022 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 28.10.2022 та 07.12.2022 від представника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та просили суд у прийнятті рішення діяти в найкращих інтересах дитини. 08.12.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 08.12.2022 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення питання про звільнення останнього з військової служби. 08.12.2022 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та зупинено провадження у справі. 03.01.2023 представником відповідача подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 08.12.2022, якою зупинено провадження у справі. 03.03.2023 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 08.12.2022 про зупинення провадження у справі скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 27.03.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 30.03.2023 від представник позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 26.04.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та відкладення судового розгляду. Аргументи учасників справи Позовні вимоги [PERSON] за позовною заявою про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11 липня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Корабельному районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 181, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 11.07.2019, наявного в матеріалах справи. Сторони, як подружжя, проживали разом за місцем реєстрації позивача. [INFO] в Баришівській ЦРЛ у них народилась дочка, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.10.2019. Позивач стверджує, що з моменту народження і до тепер дитина проживає за його місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] факт підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами довідок виконавчого комітету Баришівської селищної ради №2284 від 26.11.2021, №2212 від 29.10.2021, №2213 від 29.10.2021, №2286 від 26.11.2021. У листопаді 2019 року відповідач із дочкою поїхали погостювати до родичів у м. Миколаїв. У цей час відносини між подружжям погіршились через небажання відповідача займатись належним доглядом за новонародженою дочкою: вона фактично передала дитину на виховання своїй бабусі, натомість сама систематично проводила час із друзями, розпиваючи спиртні напої, що призводило до аморальних, непристойних вчинків, несумісних із належним вихованням дитини. Позивач вказує, що тримати зв`язок із відповідачем було дуже складно, так як вона або не відповідала на дзвінки та повідомлення, або була на підпитку, або губила телефони і постійно змінювала номери. Тому зв`язок систематичний був лише з її родичами - батьком та бабусею, які просили приїхати та забрати дитину, так як відповідач за нею не доглядала і вплинути на неї вони не могли. Впродовж декількох місяців позивач намагався переконати відповідача повернутись з дитиною додому, припинити вести подібний спосіб життя та почати зрештою повноцінно займатись вихованням дочки. Але всі спроби позивача були марними. Відповідач, якщо і йшла на примирення, то виключно тоді коли їй були потрібні гроші або ж коли у неї виникали конфлікти з родичами та друзями. Так, подруги та знайомі відповідача надсилали її чоловіку - позивачу у даній справі, різноманітні відео та фото, провокативного та непристойного характеру, після яких позивач прийняв рішення щодо припинення подружніх стосунків та взяття на себе повної опіки над дитиною, шляхом визначення її місця проживання з собою. В процесі розгляду справи позивачем була надано копію рішення Баришівського районного суду Київської області від 23.02.2021 у справі №355/1376/20 (провадження №2/355/287/21) ро розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи містять довідку з Баришівського відділу державної виконавчої служби №17898 від 08.12.2021 пр відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Позивачу у догляді за дитиною допомагає його матір [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із сином та має досвід виховання трьох власних дітей. [PERSON] з метою допомоги по догляду за онукою звільнилась з роботи, вона має практичний медичний досвід, так як останнє її місце роботи було на посаді молодшої медичної сестри у відділенні анестезіології Баришівської ЦРЛ. В матеріалах справи містить копія нотаріально посвідченої заяви №1-134 від 24.01.2023, посвідченої державним нотаріусом Малиновською Н.В., відповідно до якої [PERSON] надав дозвіл своїй матері [PERSON] доглядати за дитиною [PERSON] . Позивач має стабільний дохід та постійне місце роботи, яке за своїм графіком дозволяє йому повноцінно доглядати та виховувати дитину. Так, до матеріалів справи долучено копію Характеристики №15/07/01 від 15.07.20220 ТОВ «Інтензо» про те, що позивач працює апаратником фарбування та жирування шкіри, довідка ТОВ «Інтензо» від 13.07.2020 №ІН000000007 про дохід, довідка про доходи №619 від 03.11.2021 виданою Головним управлінням Національної поліції в Київській області. Відповідно до довідки ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» №4237 від 16.07.2020 позивач навчається на заочній формі навчання, спеціальність «Право», спеціалізація «Господарське та трудове право». Крім того, долучено копію Атестата про повну загальну середню освіту серія [NUMBER] від 28.05.2016, копію свідоцтва серія [NUMBER] від 29.01.2016 Вищого комерційного училища Київського національно-економічного університету про здобуття професії «кухаря». В процесі розгляду справи було долучено характеристику ТОВ «Торговий Дім Річмен», копія службової характеристики від 18.01.2021 У позивача відсутні шкідливі звички, він веде правильний, здоровий спосіб життя, володіє тим життєвим досвідом, який дозволяє йому об`єктивно та справедливо оцінювати дії оточуючих і робити при цьому зважені висновки. На підтвердження вищевикладеного, позивач долучив до матеріалів справи: копію довідки КНП «Баришівська ЦРЛ» від 07.02.2020 про те, що він не звертався до лікаря-психіатра, копію довідки КНП «Баришівська ЦРЛ» від 07.02.2020 про те, що він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Окремо долучено до матеріалів справи Сертифікат серія РРТ №436757 від 01.03.2021 про проходження профілактичного наркологічного огляду, Медична довідка серія АНН №253864 від 01.03.2021 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів. В матеріалах наявні копії медичної карти амбулаторного хворого дитини [PERSON] , [INFO] , копії медичних оглядів дитини, з яких встановлено що дитина здорова. В матеріалах справи міститься копія військового квитка серія [NUMBER] від 15.08.2016, копія посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] від 11.09.2017. До матеріалів справи долучено численні свідоцтва та грамоти про відзнаки та сумлінне виконання службових обов`язків. Відповідно до довідки серії ІІА №2740274 станом на 07.12.2021 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Позивач зазначає, що немає на меті створювати будь-які перешкоди відповідачеві в участі у вихованні дитини. Він лише закликає її вести такий спосіб життя, який не буде ставити під загрозу життя та здоров`я їхньої дитини. Натомість, як вказує позивач у своєму позові, відповідач не працює, на має самостійного доходу, житло, де вона зареєстрована та проживає, не відповідає належним умовам для виховання дитини, вона має шкідливі звички, зловживає спиртним напоями та веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дитину, чим ставить під загрозу її гармонійний розвиток. В приєднаній до матеріалів справи позовній заяві у справі №488/3309/20 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, [PERSON] вказує ті самі обставини справи та зазначає, що від народження і дотепер дитина проживає разом із позивачем за місцем його реєстрації у будинку [ADDRESS] . Даний будинок належить на праві приватної одноосібної власності матері позивача, що підтверджується копією Договору дарування частки житлового будинку від 27.03.2015 та копією Договору дарування частини житлового будинку від 25.01.2008, яка не заперечує щодо реєстрації місця проживання дитини позивача. Таким чином, склалася ситуація, коли позивач із дочкою тривалий період проживають за однією адресою, але позивач не має змоги зареєструвати дитину в зв`язку з відсутністю згоди на це відповідача. Тому позивач звертається до суду з проханням надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання позивача у будинку [ADDRESS] без згоди матері. Під час розгляду справи позивачем долучено копію свідоцтва пр шлюб серія [NUMBER] від 19.11.2022, відповідно до якого позивач [PERSON] зареєстрував вдруге шлюб з [PERSON] . В процесі розгляду справи встановлено, що друга дружина [PERSON] має дитину від попереднього шлюбу. Станом на дату розгляду справи за вищевказаною адресою проживають [PERSON] з дружиною та її дитиною, мати позивача та дитина [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] за зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідачем у справі було подано зустрічну позовну заяву, про визначення місця проживання дитини з матірю, в якій, заперечуючи проти позовних вимог, [PERSON] надала наступні пояснення. Підставами звернення до суду з зустрічним позовом стало те, що у липні 2020 року батько дитини [PERSON] обманним шляхом забрав дитину: батьки позивача за первісним позовом забрали дитину відпочивати на море, а потім останні не повернули дитину матері. В телефонному режимі мати [PERSON] повідомила, що дитина проживає за адресою с. Пасічна, Київська обл. Крім того, [PERSON] подано позовну заяву про визнання місця проживання дитини з батьком, з яким [PERSON] не погоджується, тому вона звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в її обґрунтування зазначила наступне. [PERSON] є власником 1/3 частки квартири (в якій зареєстрована та проживає), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власнсоті на житло від 05.10.2012, копією витягу Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 15.12.2012, копією довідки спеціалізованого підприємства «Гуртожиток» від 02.09.2020. Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім`ї від 24.07.2020, складеного сектором служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, [PERSON] проживає в однокімнатній квартирі, в якій зроблено перебудову на дві кімнати, є ванна та туалет. На сьогоднішній день [PERSON] має статус особи, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку із чим перебуває на обліку у відділі соціальних виплат і компенсації Корабельного району м. Миколаєва як отримувач допомоги при народженні дитини з 01.04.2020 по 31.10.2022, що підтверджується копією відповідної довідки від 23.07.2020, виданої Управлінням соціальних виплат і компенсацій Корабельного району, копія якої міститься в матеріалах справи. [PERSON] є здоровою, будь-які хронічні хвороби (враховуючи ті, що унеможливлюють виховання дитини), відсутні. До матеріалів справи долучено копію Сертифікату №2489 про проходження профілактичного наркологічного огляду від 17.09.2020. Дитина доглянута та перебуває на обліку у терапевта, що підтверджується копією Декларації №001-5РМН-7ТОО. Також, суду надано копії атестата про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] від 22.06.2018, копію свідоцтва серія [NUMBER] від 13.12.2018 Приватного підприємства «Регіон Південь» про здобуття професії «Діловод», копію диплома молодшого спеціаліста серія [NUMBER] Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний класичний університет імені Пилипа Орлика» за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа». До адміністративної чи кримінальної відповідальності позивач [PERSON] не притягувалась. Жодних доказів на спростування даного факту позивачем [PERSON] надано суду не було. Суду надано копію Акту про проживання та перебування на утриманні від 25.09.2020, підписаного сусідами, відповідно до якого сусідами характеризується позитивно, у стані алкогольного сп`яніння жодного раз помічена не була. У зв`язку із ненаданням батьком дитини [PERSON] жодної допомоги, в тому числі матеріальної, [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх прав, у зв`язку з чим винесено рішення Корабельним районним судом м. Миколаєва від 20.02.2020 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дружини в розмірі 1 / 4 частки від всіх доходів платника аліментів, починаючи з 09.12.2019 і досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На сьогоднішній день Баришівським РВ ДВС ЦМУЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 62104959 відносно боржника [PERSON] , боргів щодо сплати аліментів батько дитини не має. У своєму відзиві на первісну позовну заяву [PERSON] надала свої заперечення та в доповнення до зустрічної позовної заяви, зазначивши наступне. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.09.2019 [PERSON] було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 45 ст. 407 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік. Вказані обставини підтверджуються копією обвинувального акту у кримінальному провадженні №62019150000000503 від 09.07.2019 за обвинуваченням [PERSON] та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.09.2019 наявними в матеріалах справи. Під час розгляду справи представником [PERSON] долучено до матеріалів справи виписку АТ КБ «ПриватБанк» та довідку ФОП [PERSON] на підтвердження того, що мати дитини працевлаштована та отримує дохід, окремо зазначивши, що раніше [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Саме цим пояснюється відсутність у [PERSON] постійного місця роботи та стабільного доходу. Позиція по справі третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї апарату виконавчого комітету Баришівської селищної ради В матеріалах справи міститься рішення №74.2 від 22.03.2021 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », яким встановлено наступне. До служби у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради 02.12.2019 року надійшла письмова заява від [PERSON] про прийняття міри по відношенню до [PERSON] , яка 29.11.2019 року забрала хвору дитину [PERSON] та поїхала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації служби у справах дітей Миколаївської міської ради від 17.12.2019 №1062/25.01-16 в результаті перевірки умов проживання за вище вказаною адресою (акт обстеження умов проживання від 13.12.2019) встановлено, що умови проживання родини [PERSON] задовільні, дитина забезпечена ліжком, візочком, засобами особистої гігієни, відповідним одягом, іграшками. Житлове приміщення чисте та затишне, між членами родини теплі та доброзичливі стосунки. Малолітня [PERSON] обліковується у педіатра сімейної амбулаторії №2 комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7», відвідується лікарем за місцем помешкання. Стан здоров`я дитини перебуває на контролі. Відповідно до довідки від 03.11.2020 КНП Обласна дитяча клінічна лікарня Миколаївської обласної ради [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 08.01.2020 по 20.01.2020 з діагнозом: пілоростеноз, кавернозна гемангіома грудної клітини. Дитині 09.01.2020 зроблено оперативне втручання - пілороміотомія. Видалення гемангіома області грудної клітини. В указаний період мати дитини, [PERSON] знаходилась по догляду за дитиною, ставилась відповідально, виконувала всі рекомендації лікаря. 29.07.2020 до служби у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради надійшла письмова заява від [PERSON] , що 07.07.2020 [PERSON] разом із своїми батьками обманні шляхом забрав малолітню [PERSON] та вивіз її до м. Києва, ігнорує телефонні дзвінки та не дає бачитись з дитиною. Комісією у складі працівника Служби та інспектора ювенальної превенції Баришівсько відділення поліції було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] дійсно перебуває за вище вказаною адресою. Дівчинка проживає в одній кімнаті з татом, має окреме ліжко для сну, забезпечена одягом, продуктам харчування, іграшками. Матері дали можливість побачитись з донькою, обом батькам роз`яснили їхні права та обов`язки щодо участі у проживанні та вихованні доньки (акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 29.07.2020 № 139). Повторне звернення до служби у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради з питання побачення з донькою від [PERSON] надійшла 08.10.2020 року на день народження [PERSON] . Під час виїзду в родини [PERSON] встановлено, що на перший рік народження до [PERSON] приїхали мати [PERSON] , бабуся [PERSON] , тітка [PERSON] та прабабуся [PERSON] . [PERSON] не чинив перешкод та дав можливість матері та родичам привітати доньку зі святом (акт обстеження житлово-побутових умов від 08.10.2020 № 179). У вказаному висновку Орган опіки та піклування надав оцінку як особі матері [PERSON] , так і оцінку особі батька - [PERSON] . І батько і мати рівноцінно були оцінені як особи, які створили та на майбутнє можуть створити належні умови проживання та виховання дитині [PERSON] , [INFO] . Однак, Орган опіки та піклування дійшов наступного висновку. Слід врахувати, що [PERSON] є дитиною дошкільного віку, в такому віці діти потребують більше материнської уваги, турботи та догляду, ніж батьківського авторитету та допомоги. Враховуючи вище зазначене, а також самовільні, без погодження з матір`ю, дії батька щодо зміни місця проживання доньки, орган опіки та піклування дійшов висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . В процесі судового розгляду, представником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради подавались письмові заяви, в яких просили суд прийняти рішення, діючи з врахуванням найкращих інтересів дитини. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Баришівської селищної ради неодноразово висловлювала позицію щодо доцільності визначити місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] . Однак жодних обґрунтувань ні усних ні письмових щодо того, чому змінилась позиція Служби у справах дітей та сім`ї, яка раніше була висловлена у затвердженому рішенням №74.2 від 22.03.2021 висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, суду надано не було. Допит свідків В судовому засіданні 26.09.2022 було допитано наступних свідків. [PERSON] є таксистом, підвозив [PERSON] на таксі з Борисполя до Миколаєва . Даний свідок повідомив про те, що коли підвозив [PERSON] вона була у тверезому стані, адекватна, розповідала про те що буде розлучатись з чоловіком та подавати на аліменти. Привіз [PERSON] до невеликої квартири, з нормальним ремонтом, обставлена. Колишнього чоловіка не знав. Потім виконував друге замовлення та підвозив [PERSON] з її матір`ю, коли вона хотіла забрати свої речі у її колишнього чоловіка. [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] . Свідок повідомила про те, що діти проживала в м. Миколаєві та [PERSON] постійно скаржилась на те, що позивач її ображає. Позивач завжди пояснював що причинами сварок є те, що відповідачка або вживає алкогольні напої, або вживає наркотики, або неправильно готує їжу. Відповідачка навіть викликала поліцію, але щоб не було зайвих проблем у позивача на роботі, [PERSON] не писала заяву. Крім того, позивач підіймав руку на свою вагітну дружину. Родичі позивача пропонували переїхати жити в Баришівку, оскільки у позивача тут буде краща робота. Тому на восьмому місяці вагітності молода сім`я переїхала в Баришівку . Однак, пізніше [PERSON] зателефонувала своїй матері та повідомила що вони не переїхали в Баришівку в квартиру, а живуть в будинку матері позивача, чоловік завжди на службі, а вона сама сидить вдома з його родичами. Мати позивача просила відповідачку народити дитину та віддати їй, бо [PERSON] ще молода та народить собі ще одну дитину. Гроші, які [PERSON] отримала від держави на дитину, свекруха та чоловік просили заплатити за землю, однак [PERSON] відмовилась. По факту відбирання дитини від матері, свідок повідомила, що чоловік та його мати обдурили [PERSON] та обіцяли що повернуть дитину після відпочинку на морі, але дитину не повернули. [PERSON] намагалась самостійно забрати дитину у чоловіку, що завершилось майже бійкою. Вдруге [PERSON] брала з собою матір, яка допомагала їй забирати речі, але дитину забрати з собою до Миколаєва вони не змогли. Свідок повідомила, що під час проходження військової служби у позивача були якісь проблеми, однак свідок не вникала в суть питання та не цікавилась заробітками позивача. Іноді позивач випивав та влаштовував своїй дружині [PERSON] розборки. Саме сварки в молодій сім`ї і погане ставлення до [PERSON] стали підставою для розлучення. Свідок повідомила, що [PERSON] не має постійної роботи, перебуває на постійних підробітках, має нестабільний дохід, але вона офіційно перебуває у декреті по догляді за дитиною. В судовому засіданні 30.03.2023 допитано наступних свідків. [PERSON] є матірю позивача, пояснила, що відповідачка у справі [PERSON] обдурила позивача щодо свого віку щоб з ним одружитись. [PERSON] переїхала в місце проживання позивача щоб народити, відмовлялась годувати груддю бо вона ще молода і їй ще треба кудись вийти. Віддавала дитину матері позивача для догляду. Фотографії дитини показувала матері позивача за гроші. Просила грошей не лише у позивача, а й у його родичів. Перед датою судового засідання відповідачка привозила якісь подарунки, весь одяг для дитини був на вирост, оскільки [PERSON] ніколи не цікавилась дитиною. Нова дружина позивача дуже любить дитину позивача від першого шлюбу, але доглядає дитину бабуся. В Миколаєві позивач проживав з відповідачкою, там з нею вони і познайомились, після народження дитини проживали в Київській області у будинку позивача. Через два місяці [PERSON] разом з дитиною поїхала до Миколаєва . [PERSON] їздила на заробіток в інше місто а дитину залишила з чоловіком. Коли повернулась, то до того часу позивач вже знав про те чим вона займалась в іншому місті. Після того позивач прийняв рішення з нею розлучатись. Сама мати за дитиною доглядала погано: дитина була не мита, брудна, не вистачало одягу. Крім того, одного разу позивача побили двоє чоловіків та сказали що треба вміти з жінками поводитись. Свідок вважає що це зроблено на замовлення його колишньої дружини. [PERSON] постійно скандалила, тому позивач та його сім`я більше не пускають [PERSON] до свого будинку. Зараз позивач живе з новою сім`єю в одному будинку з батьками. Його нова дружина має дитину від першого шлюбу. [PERSON] свідок є знайомою позивача, яка давно знає всю його сім`ю, пояснила, що у 2020 році вона разом з позивачем та його батьками на море, то дитина [PERSON] була недоглянута та брудна, з ранками та висипами на тілі. Чи звертався позивач до лікаря свідок не знає. [PERSON] є сестрою позивача. Даний свідок повідомила про те, що мати не задавала їй питання щодо дитини, лише просила вислати фото. Сьогодні дитина є доглянутою, ходить в садочок, на гуртки. Позивач та відповідач спочатку жили в м. Миколаєві, а потім на день народження дитини переїхали до позивача в будинок. На той момент свідку було 18 років. Вона також їздила на море у 2020 році, але повідомила що [PERSON] приїхала передати дитину батькам позивача та була на підпитку. З дитиною не передала ніяких речей, тому батьки позивача все самі купили. За день до розпису у РАЦ родина позивача дізналась що [PERSON] ще не виповнилось 18 років, хоча раніше вона казала, що вона повнолітня. А батьки позивача забрали в Миколаєві дитину коли [PERSON] захотіла їхати на море на заробітки. Оцінка суд Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини (стаття 141 СК України). У частині четвертій статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 160 Сімейного кодексу України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин першої та другої статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Відповідно до частини першої, другої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У даній справі суд встановив, що обидва батьки - [PERSON] та [PERSON] , мають необхідні умови для проживання дитини, працевлаштовані, отримують заробітну плату. Судом не встановлено жодних обставин, які б створювали реальну небезпеку для життя та здоров`я дитини або обставин, що вказують на зміну обставин, які б суперечили інтересам дитини. Також не встановлено протиправної поведінки матері [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини, що давали б підстави для відмови їй у визначенні місця проживання дочки разом із нею. Визначаючи місце проживання дитини, надавши належну оцінку усім обставинам справи, а саме, тому, що і батьком, і матір`ю створено належні умови для виховання та розвитку дитини, обоє з батьків приділяють увагу, підтримку та люблять свою дочку, взявши до уваги вік дитини, врахувавши висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Баришівської селищної ради, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, дійшов обґрунтованих висновків про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Наявність підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини сторін з матірю пов`язується також із тим, що батько, хоча й належним чином займається вихованням та утриманням дочки, проте, змінивши у липні 2020 року місце проживання дитини без згоди матері та не повернувши малолітню дитину матері, з якою вона на той час проживала, батько позбавив її як належної опіки і виховання з боку матері, так і порушив їхнє право на прямі контакти, що суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові від 23.02.2023 Верховного Суду у справі №188/1542/20 (провадження № 61-11857св22). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] одружився вдруге та прийняв у свою сім`ю дитину другої дружини від першого шлюбу, однак спільну з відповідачем дитину доглядає не рідний батько та його друга дружина, а бабуся, про що [PERSON] надав їй нотаріальний дозвіл. Судом також враховується, що після 24 лютого 2022 року і до тепер дитина проживає за місцем проживання батька зі своєю бабусею, тоді як сам [PERSON] фактично не може приймати участь у вихованні доньки, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ. Крім того, між колишнім подружжям склались неприязні стосунки саме через перешкоди батька [PERSON] та його матері [PERSON] , які виразились в повній забороні спілкуватись [PERSON] зі своєю донькою, повному обмеженні у побаченнях, на що вказують факти залучення Служби у справах дітей та правоохоронних органів з метою примусити позивача та його матір надати дитину матері для побачення. Даний факт підтверджується: Висновком Органу опіки та піклування про місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про затвердженого рішенням №74.2 від 22.03.2021 виконавчого комітету Баришівської селищної ради, Витягом з протоколу №3 засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Баришівської селищної ради від 11.03.2021, показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Виходячи із обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд, визначаючи місце проживання малолітньої дитини сторін у цій справі з матір`ю, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку. На час ухвалення даного судового рішення не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж визначення місця проживання дитини з матір`ю. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Не заслуговують на увагу доводи позивача [PERSON] про те, що він має кращий матеріальний стан для забезпечення малолітньої дочки у порівнянні з матеріальним станом [PERSON] , яка до того ж проживає у гуртожитку, оскільки такі доводи не мають визначального значення для вирішення цієї справи у зв`язку з тим, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, їх матеріальне забезпечення. У постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 182/2037/17 вказано, що матеріально-побутове забезпечення батьків має враховуватися, але не є визначальним у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, оскільки судам перш за все слід брати до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків із виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та повинні виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує також рішення №74.2 від 22.03.2021 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved