Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

27.02.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрованого 21 квітня 2007 року відділом РАЦС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе так, як шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2022 року, вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, втратили почуття любові, поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідач проживає окремо. А тому подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. Вказувала, що від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання якого вона з відповідачем не має. Позивачка та її представниця [PERSON] в судові засідання, призначенні на 13.04.2023р. та 03.05.2023р., не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас, 28.04.2023р. представниця позивачки звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачки. Відповідач в судові засідання, призначенні на 13.04.2023р. та 03.05.2023р., не з`явився хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачкою позову, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 12, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.04.2007р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28.08.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області. Дитина проживає з позивачкою. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з січня 2022 року, не ведуть спільне господарство, відповідач проживає окремо. Майнового спору та спору про місце проживання дитини у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved