Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 2022 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №2330. Позов мотивує тим, що від шлюбу у них дітей немає, шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує формально, реєстрація шлюбу була помилковою, оскільки стали зовсім чужими людьми, відсутнє розуміння і спілкування, сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Просить позов задоволити. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, остання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності за наявними у справі доказами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 12 квітня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 26 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 12 травня 2023 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 2022 року сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2022 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.13). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98). Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Враховуючи,\~що регулювання\~шлюбно-сімейних\~правовідносин здійснюється\~на принципах\~добровільності,\~взаємоповаги,\~взаєморозуміння,\~а держава\~забезпечує принцип\~свободи шлюбу\~та принцип\~свободи розірвання\~шлюбу,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved