Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання непрацездатного батька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в розмірі частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно. В обґрунтування свого позову вказав, що 03 серпня 1991 року він, [PERSON] , уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу з нею вони мають сина [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2004 року їх шлюб було розірвано. Інших дітей крім Відповідача він не має, не позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] , він продовжував надавати матеріальну допомогу сину, займався його вихованням, всіляко допомагав йому у духовному та особистому розвитку, оскільки для хорошого розвитку дитини потрібна участь обох батьків, тим паче чоловіче виховання для хлопчика-підлітка. Матеріально підтримував під час навчання в закладах освіти для здобуття ним гідної професії. Йому 52 роки, з 2021 року він являється пенсіонером за вислугою років та за станом здоров`я не може працювати. Інших джерел доходів, окрім пенсії, не має. Не має майна, яке може приносити дохід. З 1999 року перебуває під наглядом лікарів з діагнозом гіпертонічна хвороба II ступеня та гіпертензивне серце ризик високий. У зв`язку з чим постійно доводиться купувати дорого вартісні ліки, проходити обстеження, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Його пенсія хоч і становить в середньому 8000,00 гривень щомісяця, однак витрати на утримання квартири, в якій я зареєстрований складають близько 1000,00 гривень щомісяця, покупки ліків, продуктів харчування, засобів особистої гігієни та одягу, не може забезпечити необхідне та належне його існування. Зазначає, що впродовж тривалого часу, він утримує своїх батьків- пенсіонерів, які потребують його уваги, фізичної та фінансової допомоги. Його батько, [PERSON] , [INFO] з 12 березня 2022 року перебуває в лежачому стані після зламу хірургічної шийки правої стегнової кістки та шийки правої плечової кістки. А його мати, [PERSON] , [INFO] , має захворювання дифузного кардіосклерозу, відкритокутової глаукоми 0D III В, відкрито кутової глаукоми ОS II А-В, деформуючий остеоартроз великих суглобів. Тож він, як єдиний та відповідальний син, допомагає своїм батькам як фізично, так і матеріально, утримуючи їх. Тож наголошує, що [PERSON] є єдиним його сином, після розірвання шлюбу з матір`ю Відповідача в 2004 році, він залишився одиноким чоловіком, тому не має можливості отримувати утримання від колишньої дружини, його батьки є пенсіонерами, які в свою чергу потребують його допомоги. Що стосується Відповідача, то він проживає сам, молодий, енергійний, працює в Кам`янському ВП ГУНП в Дніпропетровській області та в середньому має щомісячний дохід 50 000 гривень, матеріальної допомоги йому не надає, хоча має таку можливість. Через постійну зайнятість на роботі, жодним чином йому не допомагає, спілкування відбувається вкрай рідко. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.33). Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.27). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 15.06.2004 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7) [PERSON] є пенсіонером, відповідно до копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 25.01.2023 року, [PERSON] , 1970 р.н., з 1999 року перебуває під наглядом лікарів поліклініки МВС з діагнозом гіпертонічна хвороба II ступеня та гіпертензивне серце, ризик високий. (а.с.9) Згідно копії довідки ТОВ «Абонент ХХІ» про склад сім`ї від 05.01.2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10) Згідно довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №8191848377111109 від 17.01.2023 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років, сума пенсії за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року складає 95124,48 грн.(а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8) Згідно копіє паспорта громадянина України, [PERSON] народилась [INFO] в с. Ново-Хортиця Софіївського району Дніпропетровської області. (а.с.12-13) [PERSON] є пенсіонером, відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] . (а.с.14) Згідно довідки від 25.01.2023 року [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікаря у КНП КМР «ЦПМСД №1» з діагнозом: дифузний кардіосклероз, відкритокутова глаукома 0D III В, відкритокутова глаукоми ОS II А-В, деформуючий остеоартроз великих суглобів. (а.с.15) Згідно копіє паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] в с. Новий Світ Солонянського району Дніпропетровської області. (а.с.16-17) [PERSON] є пенсіонером, відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . (а.с.18) Згідно довідки від 05.01.2023 року [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікаря у КНП КМР «ЦПМСД №1» з діагнозом: дифузний кардіосклероз, порстійна форма фібріляції пересердь, з тахі-нормасистолією шлуночків, стеноз гирла аорти. ОХЗ хребта. (а.с.19) Згідно копії виписки №157/73 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого реабілітаційного відділення КП КМР «МЛ №7», [PERSON] , [INFO] , перебував в стаціонарі з 04.04.2022 року по 18.04.2022 року. (а.с.20-21) На даний час позивач потребує матеріальної допомоги з боку повнолітнього сина [PERSON] , яку останній в добровільному порядку не надає. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1ст. 204 СК України. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішенні спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Як вбачається з матеріалів справи позивач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років, сума якої за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року складає 95124,48 грн., та є непрацездатною особою у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] , який досяг повноліття та є працездатною особою. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач є одинокою людиною, інших доходів окрім пенсії немає, розмір якої є невеликим, має на утриманні непрацездатних батьків, приходить обґрунтованого висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатному батьку, підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача немає. Враховуючи викладене та беручи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача та те, що відповідно до вимог СК України [PERSON] зобов`язаний утримувати свого непрацездатного батька, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), починаючи з 21.03.2023р., і довічно. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved