Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності заповіту складеного на ім`я [PERSON] їй [PERSON] . В обґрунтування\~заяви покликається\~на те,\~що [INFO] в смт. Куликів Жовківського району Львівської області померла [PERSON] , 1927 р.н, яка була матірю заявника та власником земельних ділянок, на які скалала в користь заявника та в користь заінтересованої особи заповіт. Однак, у даному заповіті ім`я заявниці вказано як « [PERSON] », тоді як її фактичне ім`я « [PERSON] ». Просить суд заяву задовольнити. Ухвалою суду від 21.04.2023 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. Заявник в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту складеного 04.03.1998 року, посвідченого секретарем виконкому Брюховицької сільської Ради народних депутатів Перемишлянського району Львівської області Несторович М.І., [PERSON] заповіла все своє майно сину [PERSON] 1960 р.н., який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та доньці [PERSON] 1958 рн.н, яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Отже, суд прийшов до висновку, що дійсно у заповіті складеному 04.03.1998 року, посвідченому секретарем виконкому\~Брюховицької сільської\~Ради народних\~депутатів Перемишлянського\~району Львівської\~області Несторович\~М.І. невірно зазначено ім`я заявника (спадкоємця), а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Як вбачається зі змісту заяви встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме заповіту необхідно заявнику з метою оформлення майнових прав на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як передбачено п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності документу знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved