Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства у порядку регресу сплачену суму страхового відшкодування потерпілому внаслідок ДТП у розмірі 3 000 грн 00 коп., вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.07.2020 року по вул. Соборній, 24/14 у місті Кременчуці сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів BMW X5, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ДТП трапилася з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Крюківського районного суду міста Кременчука від 11.11.2020 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВАН КЛІК». Визнавши ДТП страховим випадком, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 3\~000 грн 00 коп. 01.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладено договір факторингу № 01.01.2020-ВК, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» отримало право вимоги до відповідача. 27.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування страхової виплати у розмірі 3 000 грн 00 коп., проте, відповідач кошти не відшкодував. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.01.2023 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука. Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 08.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача про розгляд справи повідомлявся. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позов суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: 31.07.2020 року по вул. Соборній, 24/14 у місті Кременчуці сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів BMW X5, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Крюківського районного суду міста Кременчука від 11.11.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с. 26-28). Суд встановив, що [PERSON] залишив місце ДТП. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВАН КЛІК» на підставі поліса № 178684638 (а.с. 25). Визнавши ДТП страховим випадком, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 3\~000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8928 від 26.11.2020 року (а.с. 42). 01.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладено договір факторингу № 01.01.2020-ВК (а.с. 7-11), на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» отримало право регресної вимоги до відповідача. 27.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування страхової виплати потерпілому у розмірі 3 000 грн 00 коп. (а.с. 44-45). Відповідач кошти не відшкодував Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно п.п. в п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Суд установив, що шкода, завдана винними діями відповідача [PERSON] , була відшкодована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал». Згідно договору факторингу № 01.01.2020-ВК, укладеного 01.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал», права вимоги переходять до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» після підписання сторонами цього договору та з моменту оплати прав вимоги, після чого товариство стає кредитором по відношенню до боржників (зазначених у реєстрі боржників до договору факторингу), стосовно їх заборгованості. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення страхового відшкодування ні на рахунок позивача, ні на рахунок Приватного акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК». Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ураховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи [PERSON] не відшкодував позивачу кошти в порядку регресу, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти у розмірі 3 000 грн 00 коп. Щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного: Позивач просив суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн 00 коп. Позивач надає суду Договір про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022 року (а.с. 20-22), витяг з договору (а.с. 23), копія додаткової угоди № 1 (а.с. 24), копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 52), детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с. 53), акт виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 54). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Тому ураховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягають документально підтверджені та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн 00 коп. Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн 00 коп. Відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved