Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та рух справи. 13.06.2022 року до Красилівського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] , подана її представником - адвокатом Марусичем М.С., в якій останній просить визнати виконавчий напис № 95107, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 992,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було видано виконавчий напис № 95107, відповідно до якого з позивача на користь відповідача стягується заборгованість в розмірі 14678,39 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Банадигою В.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Стверджує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням норм діючого законодавства, заборгованість, яка примусово стягується з позивача на користь відповідача не відповідає критеріям, які законом пред`являються до такої заборгованості, яка може бути стягнута шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Вважає, що у приватного нотаріуса Грисюк О.В. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. З огляду на викладене, оскаржуваний виконавчий напис підлягає скасуванню, оскільки позивач не укладав з відповідачем жодного нотаріально посвідченого договору, що є порушенням чинного законодавства. З таких підстав позивач просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору. 13.06.2022 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху на надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 23.06.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 20.07.2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача адвоката Марусича М.С. про витребування доказів: зобов`язати приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. до 15.09.2022 року надати Красилівському районному суду Хмельницької області належним чином засвідчену копію виконавчого напису від 15.07.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 95107, та копії всіх документів, на підставі яких його було вчинено. Також за ініціативою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи відповідача приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадигу В.В. 31.10.2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача Марусича М.С. про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 05.12.2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача Марусича М.С. про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 09.01.2023 року ухвалою суду зобов`язати Міністерство юстиції України надати Красилівському районному суду Хмельницької області інформацію щодо робочого місця приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та про чинність її свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. У разі припинення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зобов`язати Міністерство юстиції України надати Красилівському районному суду Хмельницької області інформацію щодо передачі приватним нотаріусом Грисюк О.В. документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса до відповідного державного нотаріального архіву. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадигу В.В. надати Красилівському районному суду Хмельницької області належним чином завірену копію виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 15.07.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 95107 (ВП № [NUMBER] від 28.08.2021 року), та копії всіх документів, які надійшли із заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» про примусове виконання виконавчого напису. 23.01.2023 року у клопотанні представника позивача Марусича М.С. про участь в усіх судових засіданнях у режимі відеоконференції відмовлено. 27.01.2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, та призначено справу до судового розгляду. Аргументи учасників справи Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Позивач [PERSON] , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача Марусич М.С. надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 107, 116) відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., яка про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру нотаріусів відомості щодо приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у вказаному реєстрі відсутні. На виконання ухвали Красилівського районного суду від 09.01.2023 року Міністерство юстиції України надало відповідь № 4827/4849-22-23/37.5 від 13.01.2023 року, згідно з якою нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. припинена з 02.11.2021 року на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 01.11.2021 року № 3897/5. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи та його представника за наявними в справі матеріалами. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 95107, про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 14678,39 гривень на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» за кредитним договором №242193 , укладеним 18.09.2019 року між філією № 47 ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] , за період з 02.10.2019 року по 02.07.2021 року в сумі 14678,39 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7500 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5178,39 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам становить 2000 грн. (а.с.92). 28.08.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. відкрито виконавче провадження (ВП № [NUMBER])по примусовому виконанні виконавчого напису № 95107, вчиненого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» (а.с. 7). Згідно з копією кредитного договору № 242193 , укладеного 18.09.2019 року між філією № 47 ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] , який наданий суду приватним виконавцем Банадигою В.В., вказаний договір нотаріусом не посвідчувався (а.с. 86-91). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів. Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. керувалася ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, при цьому, приватний нотаріус зазначила, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22.02.2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису - 15.07.2021 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Зважаючи на вказане, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved