Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 18 липня 1994 року Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 14. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що протягом останніх двох років вони подружжям спільно не проживають, не ведуть спільне господарство та не піклуються один про одного, шлюбних стосунків не підтримують, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, оскільки відповідачка проживає за межами України, живе і працює у республіці Польща. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідачка не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровими і нормальними людьми в умовах свободи та гідності. Майновий спір відсутній. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідачка відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 18 липня 1994 року Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 14, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені два роки через те, що кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Спір про розподіл майна та утримання дитини на даний момент відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved