Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що між нею та ТОВ Алекскредит виникли спори щодо нарахованих сум за взяту позику, а саме: штрафних санкцій та процентів, щодо отриманої позики, тому вона пропонувала вирішити спір у судовому порядку. ТОВ Алекскредит вирішив стягнути з неї кошти у позасудовому порядку та 29.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №10890, яким стягнено заборгованість у сумі 19 350,00 гривень. Вважає, що відповідач порушив її права як споживача, нараховуючи штрафи та проценти за весь строк існування спору, більше ніж термін кредитування, не надаючи повного розрахунку заборгованості. Також нараховано непропорційно велику частину суми, тобто більше суми отриманого кредиту (2000,00 грн). Про виконавчий напис нотаріуса вона дізналася в перших числах червня 2020 року, отримавши від приватного виконавця Дорошкевич В.Л. постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2020 ВП №62161827, постанову про арешт майна боржника від 22.05.2020, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 22.05.2020, постанову про арешт коштів боржника від 22.05.2020. Вважає цей виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. є таким, що його діяльність було припинено. На момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною. У виконавчому документі, на який посилається приватний виконавець, не міститься інформації, згідно якого договору надавався кредит, не надано посилання на інший документ, що підтверджує виникнення заборгованості. Нею не підписувалося договорів про надання кредиту чи позички, не ознайомлювалася з правилами надання таких кредитів, як того вимагає законодавство України, пов`язане з захистом позивачів. Просить зобов`язати ТОВ Алекскредит ЄДРПОУ 41346335 усунути порушення прав споживача шляхом перерахування непропорційно великої суми компенсації, понад п`ятдесят відсотків вартості продукції (позики), за невиконання зобов`язань за договором позики, але не більше п`ятдесят відсотків вартості отриманої продукції (позики). Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем і зареєстрований в реєстрі за №2240, про стягнення заборгованості за договором. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують, просять задоволити із зазначених у заяві підстав. Представник відповідача ТОВ "Алекскредит" в судове засідання не з`явився,\~хоч про\~слухання справи\~повідомлений в\~установленому законом\~порядку, увизначений судом строк відзиву на позов не подав. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, -\~приватний нотаріус\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчик В.В.\~та приватний\~виконавець виконавчого\~округу міста\~Києва Дорошкевич\~В.Л., в судове засідання не з`явилися,\~хоч про\~слухання справи\~повідомлені в\~установленому законом\~порядку. Заяв про відкладення розгляду справи, про слухання справи у їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до\~ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що 29.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10890, яким з [PERSON] на користь ТОВ Алекскредит звернено стягнення заборгованості за кредитним договором 2791346 від 11.10.2019 на загальну суму 19 350 грн. Однак ТОВ Алекскредит не визначив структури заборгованості (основний борг, штраф, 3% річних, пеня). [PERSON] , як споживачу, не було надано повного розрахунку заборгованості, не надавався договір про надання позики, який визначав би умови позики, не повідомлено час, на який надавався кредит, хоча згідно Інформаційного повідомлення від 26.02.2019 щодо однакового застосування учасниками ринків фінансових послуг положень чинного законодавства у сфері кредитних правовідносин Нацкомфінпослуг інформувало: під час укладання договорів про надання позики на умовах фінансового кредиту фінансові установи визначають термін їх дії, а не строк, що призводить до порушення прав позичальників (споживачів). Відповідно до абзацу другого статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг повинен містити строк дії договору, що є його обов`язковою умовою. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦКУ). Відповідно до статей 251 - 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, та визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, та визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З огляду на зазначене, вказівка в договорі на те, що «договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором» свідчить про відсутність визначення в договорі строку його дії, оскільки вказівка на подію, яка має неминуче настати, а саме виконання зобов`язання, є терміном дії договору, що не відповідає вимогам статті 6 Закону. Також, щодо встановлення часу нарахування та стягнення процентів від суми позики (кредиту) після спливу погодженого сторонами строку виконання зобов`язання (кредитування), що зазначено вище наведеному у інформаційному повідомленні Нацкомфінпослуг. Проценти (плата за користування кредитом) можуть нараховуватися виключно в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (висновки Великої палати Верховного Суду п.48-55 постанови від 28.03.2018 №444/9519/12). У разі невиконання позичальником свого обов`язку щодо повернення суми кредиту та процентів за його користування у строк кредитування, кредитодавець має право на нарахування неустойки (ст. 549 ЦК України) та індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідач порушив права [PERSON] , як споживача, нараховуючи суми штрафів та процентів за весь строк існування спору, що значно перевищує кредитування. Також нараховано непропорційно велику частину суми, тобто більше суми отриманого кредиту, порушено частину другу статті 2 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, яка встановлює, що фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності; пункт 5 частини третьої статті 18 Закону України Про захист прав споживачів, який встановлює, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Також суд вважає, що відповідно до документів, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, сума заборгованості не була безспірною: було зазначено суму, яка значно перевищує тіло кредиту. Позивачці не надсилалися ТОВ Алекскредит повідомлення чи вимога про усунення порушень. Факт ненадсилання стверджується тим, що у постанові приватного виконавця Дорошкевич В.Л. зазначив адресу реєстрації та проживання позивачки [ADDRESS] , що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідки виконкому Тиврівської селищної ради Вінницької області від 02.06.20 № 218 (а.с.18) вона зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Відповідно до п. 10 узагальнення ВССУ від 07.02.2014 "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" поза увагою нотаріусів часто залишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судам під час розгляду таких справ має бути враховано суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено що при вчиненні напису сума заборгованості може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності суми немає. Суд вважає, що оскільки такого повідомлення стягувачем здійснено не було, це свідчить про спірність суми боргу. Нотаріус не повідомляв боржника про те, що до неї звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора. Позивачка [PERSON] не підписувала договорів про надання кредиту чи позички, не ознайомлювалася з правилами надання таких кредитів. Правова позиція ВСУ у справі № 6-1746цс16: Положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх послуг і робіт) треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Наявність (або відсутність) заборгованості, а також її розмір, має бути підтверджено первинними документами (в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). Такими документами будуть договір, оформлений у встановленій формі, платіжні доручення, ордера, які формуються в залежності від специфіки взаємовідносин. Неподання кредитором всього комплекту документів є підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса (Постанова Касаційного суду в складі Верховного суду від 21.02.2018 у справі №910 / 5226/17). 22.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження ВП №62161827, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчика В.В., зареєстрованого в реєстрі за №10890, виданого 29.04.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" заборгованості в розмірі 19 350 грн. Починаючи з 22.02.2017, нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.04.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного суду України від 15.04.2020 №158/2157/17. Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 1261,20 гривень (840,80+420,40).

Outcome: approved