Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

11 квітня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла спільна заява [PERSON] та [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересованими особами визначено [INFO], Комунальний заклад «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР та Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а. с. 1-8). В обґрунтування заяви зазначено, що 19 жовтня 2022 року близько 14 години при виконані бойового завдання в районі м. Сіверськ разом зі своїм екіпажем загинув навідник танку 2 танкової роти [INFO] в/ч [NUMBER] старший солдат [PERSON] , [INFO] , зокрема, через пряме влучання в танк Т-72, бортовий № [NUMBER] невстановленого боєприпасу, внаслідок чого всі троє членів екіпажу танку згоріли в ньому. Оскільки відбулась детонація боєкомплекту танку, вигоряння танку спричинило надвисоку температуру, що сильно пошкодило залишки екіпажу. Пошукова бригада після трагедії вилучила залишки навідника танку - [PERSON] (з правого верхнього люка, якщо дивитись на танк спереду) і залишки командира танку [PERSON] [INFO] , які направила до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР «Новокодацьке міжрайонне відділення», куди був переданий мішок з вилученими із танку Т-72 № 324 останками із люка навідника (Мішок 25А під номером 2620/НЕ). Батьки загиблого. Якими є заявники, отримали з військової частини [NUMBER] Акт про настання смерті, сповіщення про смерть, матеріали службового розслідування та накази командування, відеозапис вилучення останків в мішок 25 А під номером 2620/НЕ, що відповідає правому люку навідника танку. Фактично командування військової частини [NUMBER] матеріалами службового розслідування, актом про настання смерті, сповіщенням про смерть повністю визнало факт загибелі старшого солдата військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , 19 жовтня 2022 року близько 14 години при виконані бойового завдання в районі м. Сіверськ Донецької області. Тим самим вказаний факт не заперечується і не оспорюється. Але під час з`ясування можливості забрати сім`ї загиблого останків загиблого, які були передані до моргу Новокодацького міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ, ДОР. керівник вказаної установи повідомив, що підставою забрати для поховання останки загиблого треба отримати від слідчого у кримінальному провадженні або постанову про встановлення особи трупа, лікарське свідоцтво про смерть, або надати рішення суду про факт встановлення особи загиблою та належність останків, свідоцтво про смерть. Встановити належність останків загиблого слідчим шляхом через проведення судової генетичної експертизи не вдалось через сильну обгорілість останків, вилучених з люку танку навідника. За фактом загибелі [PERSON] слідчим відділом ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 24 жовтня 2022 року відкрито кримінальне провадження № 12022041030001971, в межах якого слідчим на генетичну експертизу були направлені останки, які надійшли в Новокодацьке міжрайонне відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ ДОР в пакеті № 2620/НЕ з надписом на ньому (правий люк танку, як дивитись на нього). Висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної генетики» № 2393 від 03 грудня 2022 року встановлена неможливість провести порівняльний аналіз генотипу із зразками ДНК матері ( [PERSON] ), оскільки генотип військовослужбовця в пакеті р\\н 2620 НЕ від 23 жовтня 2022 року не становлений через високу обгорілість останків. Наразі вказане кримінальне провадження було перенаправлене в ДРУП ГУНП Донецької області за територіальною підслідністю. Проте слідчий за вищевказаних обставин позбавлений можливості винести постанову про встановлення особи трупа у кримінальному провадженні внаслідок вичерпання експертних можливостей. Оскільки заявники не можуть отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, слідчих органів, командування військової частини [NUMBER] , що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть [PERSON] , у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявником свідоцтва про смерть їхнього сина, вбачаються перешкоди реалізації заявниками права на проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку. Вказано, що встановлення факту смерті заявникам необхідне для проведення реєстрації смерті їхнього сина - [PERSON] у встановленому законом порядку, а метою встановлення факту належності останків загиблому - проведення його поховання за християнськими традиціями. Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 13 годину 15 травня 2023 року (а. с. 61), копія якої надіслана учасникам справи 13 квітня 2023 року за вихідним № 9164/23-вих/2-о/204/132/23 (а. с. 62). Вказана ухвала суду отримана заінтересовананими особами: [INFO] , підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 69); Комунальним закладом «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» - 27 квітня 2023 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 70) та Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - 25 квітня 2023 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 66). У судовому засіданні представник заявників - адвокат Фуркаленко Є.Л., заяву підтримав в повному обсязі, прохав суд її задовольнити, обґрунтування надав аналогічні тексту заяви. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 71-72). Представник Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій прохав ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України (а. с. 73-74). Представниця Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій прохала суд постановити рішення згідно з нормами діючого законодавства на підставі тих документів, які є у справі (а. с. 67-68). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявників, перевіривши фактичні обставини справи наданими заявниками письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявники є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 квітня 1974 року (а. с. 30). [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] близько 14 години при виконані бойового завдання в районі м. Сіверськ Донецької області, що підтверджується: - копією рішення командира військової частини [NUMBER] за результатами службового розслідування (а. с. 9-10), відповідно до якого: «п. 1. Вважати, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, навідник 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] загинув під час бойових дій із забезпечення, здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області»; - копією акту службового розслідування за фактом загибелі старшого солдата [PERSON] , що затверджений 21 жовтня 2022 року командиром військової частини [NUMBER] (а. с. 11-15), відповідно до якого: «п. 2. Вважати, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, навідник 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] загинув під час бойових дій із забезпечення, здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області»; - копією акту про настання смерті № 1979 від 21 жовтня 2022 року, що затверджений 26 жовтня 2022 року командиром військової частини [NUMBER] (а. с. 21-22), відповідно до якого молодший сержант [PERSON] , командир 1 відділення інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] та головний сержант [PERSON] головний сержант інженерно-саперного взводу 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] засвідчили, що: « [INFO] об 14 год. 00 хв. навідник 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] , [INFO] загинув…»; - копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 2357 від 30 грудня 2022 року «Про підсумки службового розслідування за фактом загибелі старшого солдата [PERSON] » (а. с. 23-26), відповідно до якого: «п. 1. Вважати, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, навідник 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] загинув під час бойових дій із забезпечення, здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області»; - копією письмових пояснень молодшого сержанта [PERSON] від 20 жовтня 2022 року (а. с. 16-17), відповідно до яких останній пояснив, що: «19.10.2022, знаходячись в районі виконання бойових задач біля населеного пункту Сіверськ Донецької області, в ході облаштування інженерних захисних споруд для екіпажу танку, бортовий номер 324, особисто бачив, як екіпаж банку, бортовий номер 324, зайняв штатні місця у танку та розпочав виконувати стрільби з закритої точки. Через, приблизно 10 хвилин відбулося пряме влучання у танк невстановленого боєприпасу, внаслідок чого танк загорівся та ствол гармати було відкинуто близько 50 метрів» та особисто підтвердив, що: «екіпаж танку, бортовий номер 324 не покинув танк та в результаті вигорання та знищення танку та в ході візуального огляду танку та неодноразових окликів на безпечній відстані не засвідчив будь яких ознаків життя у танку», а також повідомив, що: «особисто приймав участь зранку 20.10.2022 у пошукових діях екіпажу танку, бортовий номер 324, та збиранні та передачі евакуаційній групі 2 механізованого батальйону останків екіпажу танку, бортовий номер 324, штатне місце механіка-водія танку зазнало значних руйнувань»; - копією письмових пояснень головного сержанта [PERSON] від 20 жовтня 2022 року (а. с. 18-19), відповідно до яких останній пояснив, що: «19.10.2022, знаходячись в районі виконання бойових задач біля населеного пункту Сіверськ Донецької області, в ході облаштування інженерних захисних споруд для екіпажу танку, бортовий номер 324, особисто бачив, як екіпаж банку, бортовий номер 324, зайняв штатні місця у танку та розпочав виконувати стрільби з закритої точки. Через приблизно 10 хвилин відбулося пряме влучання у танк невстановленого боєприпасу, внаслідок чого танк загорівся та ствол гармати було відкинуто близько 50 метрів» та особисто підтвердив, що: «екіпаж танку, бортовий номер 324 не покинув танк та в результаті вигорання та знищення танку та в ході візуального огляду танку та неодноразових окликів на безпечній відстані не засвідчив будь яких ознаків життя у танку», а також повідомив, що: «особисто приймав участь зранку 20.10.2022 у пошукових діях екіпажу танку, бортовий номер 324, та збиранні та передачі евакуаційній групі 2 механізованого батальйону останків екіпажу танку, бортовий номер 324, штатне місце механіка-водія танку зазнало значних руйнувань»; - копією довідки про сповіщення сім`ї № 13/629 від 25 січня 2023 року, що видана начальником [INFO] (а. с. 27), відповідно до якої [PERSON] сповіщають про те, що: «…. Ваш син, старший солдат [PERSON] , 1974 р. н., загинув [INFO] в результаті зіткнення зі збройними силами російської федерації поблизу населеного пункту Сіверськ, Донецької області….». Факт належності останків, які знаходяться в Комунальному закладі «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» в мішку № 25Л під номером 2620/НЕ, належать загиблому [PERSON] , [INFO] , підтверджується: - копію відповіді Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 460 від 30 лютого 2023 року на адвокатський запит [PERSON] (а. с. 42), з якої вбачається, що: «22.10.2022 р. до КЗ «Дніпропетровське обласне судово-медичної експертизи» ДОР» надійшла постанова слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області від 22 жовтня 2022 року щодо проведення судово-медичної експертизи фрагментів невідомої людини, яка померла внаслідок бойових дій. Зазначені кісткові фрагменти невідомої людини надійшли з транспортувальною бригадою № 25 Л та написом «Правий люк танку як дивитися на нього» і були зареєстровані в Журналі реєстрації трупів за № 2620/НЕ. На теперішній час особа вищезазначеної невідомої людини не встановлена. Через вплив на зазначені кісткові фрагменти високої температури відбулась повна деградація ДНК, що унеможливлює проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення особи загиблого»; -копією висновку експерта Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 2393 від 29 жовтня 2022 року (а. с. 45-48), з якого вбачається, що так як генотип загиблого військовослужбовця, р/н 2620/НЕ від 23 жовтня 2022 року, не встановлений, то провести порівняльний аналіз і відповісти на поставлене питання щодо того, чи може бути [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю невідомого загиблого військовослужбовця, акт розтину № 2620/НЕ від 23 жовтня 2022 року, біологічні матеріали яких містяться у КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР», не можливо; - схематичним планом танку Т-72 із позначенням місця навідника танку (а. с. 49), який відповідає розташуванню навідника танку, [PERSON] , [INFO] , що відображений на фотографії екіпажу танку Т-72 (а. с. 50); - відеозаписом огляду місця події після влучання в танк Т-72 (а. с. 51), із якого вбачається, що вилучити вдалось останки з місця навідника танку Т-72 (правий верхній люк якщо дивитись спереду) та командира танку ( [PERSON] - останки ідентифіковані та впізнані), з місця механіка вилучити останки не вдалось через сильне вигоряння; - фото пакету з останками 2620/НЕ від 23 жовтня 2022 року (а. с. 52), де зазначено: «з правого люку танку, якщо дивитись спереду»; - письмовими пояснення брата загиблого [PERSON] (а. с. 53), з яких вбачається, що останні проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] разом з рідним братом [PERSON] , і що на місці навідника підбитого танку були вилучені обгорілі останки брата, які були передані евакуаційною групою Військової частини до Моргу Новокодацького міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ. ДОР» (м. Дніпро), але щодо яких не вдалось отримати висновок судової генетичної експертизи щодо ідентифікації внаслідок сильного обгоряння; - копією постанови про встановлення особи трупу [PERSON] від 10 грудня 2022 pоку. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Приписами ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, заява про встановлення факту смерті може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 глави 5 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 6) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Приписами ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану. визначає, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого (м. Покровськ Донецької області), за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Інформаційною довідкою Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України щодо встановлення та документального підтвердження факту смерті у районах ведення бойових дій, у випадках, коли отримати медичне свідоцтво про смерть неможливо (супровідний лист начальника Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України начальника юридичної служби Збройних Сил України полковника юстиції [PERSON] від 21 березня 2022 року), серед іншого передбачено, коли мають місце випадки, коли загибель (смерть) військовослужбовця мала місце на тимчасово окупованій території або в районах ведення бойових дій, в зв`язку з чим оформлення лікарського свідоцтва про смерть та реєстрація факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану є неможливим. З метою засвідчення факту смерті військовослужбовця у згаданих вище випадках складається акт про настання смерті для подальшого долучення його до заяви, яка подається до суду для встановлення факту смерті. Акт підписують військовослужбовці чи інші особи, які були очевидцями загибелі (смерті) військовослужбовця. За можливості такий акт підписується посадовою особою медичної служби (фельдшером) та командиром військової частини (підрозділу) або іншими посадовими особами командування, а факт смерті встановлюється на підставі цих документів в порядку ст. 318 ЦПК України. Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про деякі питання встановлення факту смерті людини» № 390 від 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану на території України та у разі виконання окремих функцій органів державної влади на окремих адміністративно-територіальних одиницях у зв`язку 3 триваючими бойовими діями, дозволяється захоронення тіл за умови: обов`язкового огляду трупа на місці його виявлення з оформленням відповідного протоколу (опису трупа із зазначенням трупних явищ та характеру і локалізації тілесних ушкоджень); проведення фотофіксації ушкоджень у випадку наявності (у випадку наявності ознак насильницької смерті) як обов`язкового доповнення до опису ушкоджень; у випадку невпізнаного (неідентифікованого) трупа та відсутності можливості проведення судово-медичної експертизи, виконати вищезазначені вимоги, а також описати антропометричні дані трупа, описати словесний портрет, зробити портретну фотографію та зазначити особливі прикмети (зубну формулу, наявність татуювань тощо); копії заповнених документів разом з заповненою довідкою про причину смерті зберігати у закладі охорони здоров`я до окремого розпорядження. Якщо смерть настала на тимчасово окупованій території або в районі бойових дій, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, рекомендується скласти колективний акт про настання смерті та звернутися до суду (за місцем знаходження заявника) про встановлення відповідного юридичного факту. При цьому, ст. 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу», визначено основні принципи діяльності в галузі поховання. Так, діяльність у галузі поховання базується на таких основних принципах гарантування державою належного поховання померлих, достойного ставлення до тіла померлого, поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого особою при житті, а за його відсутності з урахуванням побажань родичів, запобігання випадкам непоховання померлих. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, установленому законодавством порядку день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я, свідоцтво про смерть та довідка про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою дипломатичним представництвом України. З огляду на викладене, судом встановлено, що дійсно заявники не можуть отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, слідчих органів, командування військової частини [NUMBER] , що створені за законодавством України, встановленої форми документ про смерть [PERSON] , у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявниками свідоцтва про смерть свого сина, а також вбачаються перешкоди реалізації заявниками права на поховання сина за християнськими звичаями. У своїх рішеннях «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv.Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та росії» (Mozerv.TheRepublicofMoldova аndRussia, 23.02.2016) ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Заявники [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] близько 14 години при виконанні бойового завдання в районі м. Сіверськ Донецької області, що підтверджується: копією рішення командира військової частини [NUMBER] за результатами службового розслідування; копією акту службового розслідування за фактом загибелі старшого солдата [PERSON] , що затверджений 21 жовтня 2022 року командиром військової частини [NUMBER] ; копією акту про настання смерті № 1979 від 21 жовтня 2022 року, що затверджений 26 жовтня 2022 року командиром військової частини [NUMBER] ; копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 2357 від 30 грудня 2022 року «Про підсумки службового розслідування за фактом загибелі старшого солдата [PERSON] »; копією письмових пояснень молодшого сержанта [PERSON] від 20 жовтня 2022 року; копією письмових пояснень головного сержанта [PERSON] від 20 жовтня 2022 року; копією довідки про сповіщення сім`ї № 13/629 від 25 січня 2023 року, що видана начальником [INFO] , а факт належності останків, які знаходяться в Комунальному закладі «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» в мішку № 25Л під номером 2620/НЕ, належать загиблому [PERSON] , [INFO] , підтверджується: копію відповіді Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 460 від 30 лютого 2023 року на адвокатський запит [PERSON] ; копією висновку експерта Комунального закладу «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 2393 від 29 жовтня 2022 року; схематичним планом танку Т-72 із позначенням місця навідника танку; відеозаписом огляду місця події після влучання в танк Т-72; фото пакету з останками 2620/НЕ від 23 жовтня 2022 року; письмовими пояснення брата загиблого [PERSON] ; копією постанови про встановлення особи трупу [PERSON] від 10 грудня 2022 pоку. Однак реєстрацію смерті сина [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану заявники провести не можуть, оскільки можливості зареєструвати смерть на підставі вищевказаних документів у заявників немає в силу закону у зв`язку із тим, що ці документи не відповідають визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявників неможливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. При цьому, встановлення факту належності останків, які знаходяться в Комунальному закладі «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» в мішку № 25Л під номером 2620/НЕ, загиблому [PERSON] , [INFO] , заявникам необхідне для поховання сина за християнськими обрядами. З огляду на викладене, оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов переконливого висновку про можливість задоволення спільної заяви та з метою надання можливості заявникам провести державну реєстрацію смерті сина та отримання відповідного свідоцтва про його смерть, а також поховання сина за християнськими обрядами, відповідно до норм чинного законодавства України, встановив факт, що має юридичне значення, що [PERSON] , [INFO] , уроджений у м. Красноармійську Донецької області, загинув [INFO] під час бойових дій в районі населеного пункту Сіверськ Донецької області та той факт, що останки, які знаходяться в Комунальному закладі «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» в мішку № 25Л під номером 2620/НЕ, належать загиблому [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved