Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У серпні 2022 року представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] , по якому просила стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором №1081585-А від 24.10.2020 року в розмірі 17 040,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) та 9 040,00 грн. нараховані проценти, а також понесені судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.10.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №1081585-А, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 8 000,0 грн. терміном з 24.10.2020 по 12.11.2020 року, з процентною ставкою 1,65 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна процентна ставка при цьому становить 602,25 %. У встановлений термін 12.11.2020 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в загальній сумі 10 640 грн не виконала. Окрім того, відповідачем було укладено угоду до кредитного договору (авто пролонгація) 24.10.2020 року, у зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на двадцять календарних днів, тобто до 02.12.2020 року та встановлювалася підвищена процента ставка у розмірі 4,00 %. У подальшому, на підставі договору факторингу №40071779-81 від 16.12.2020, права кредитора у зобов`язанні перейшли до ТОВ «ФІНФОРС». У зв`язку з тим, що відповідач умови договору позики належним чином не виконала, станом на 16.12.2020 року утворилася заборгованість в сумі 17 040,00 грн, яка складається із 8 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту) та 9 040,00 грн. нарахованих процентів, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.09.2022 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні вимог відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] уклали кредитний договір №1081585-А. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//www/ccloan.ua і виконання нею певних дій, які свідчать про укладення договору позики. Підписом, згідно якого відповідач погодилася на укладення Договору, є ідентифікатор у вигляді СМС. Згідно умов договору кредитор надав відповідачу кредит в сумі 8 000,00 грн. строком з 24.10.2020 по 12.11.2020 року. Дата повернення позики 12.11.2020 року (п. 2.6.2 Договору). Відповідно до умов п.2.6.4 кредитного договору сума процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,65% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 602,25 %. Загальна вартість кредиту становить 10 640 грн, що підтверджується графіком розрахунків до договору (Розділ 3 Договору). Судом встановлено, що ТОВ «СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало їй кредит в сумі 8000,00 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку позичальника. Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 8 000,00 грн відповідачу підтверджується витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ «Бестпей». Надалі, додатковою угодою до кредитного договору №1081585-А від 24.10.2020 року, ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 02.12.2020. Загальна вартість кредиту до повернення становить 17 040 грн. Дана угода підписана відповідачем за допомогою електронного підпису. За умовами кредитного договору, а саме п.5.2 Договору, передбачено право кредитора на застосування автопролонгації договору в разі не сплати позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із прийняттям Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №675-VIII на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11\~зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно частини четвертої статті 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Згідно частини дванадцятої статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] було прийнято пропозицію (оферта) укласти електронний договір позики, розміщений на веб-сайті ТОВ «СС Лоун», шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку, що свідчить про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину. Сам механізм укладання кредитного договору та додаткових угод до нього чітко вбачається з відповідних сторінок веб-сайту та інформаційно-телекомунікаційних систем TOB «СС Лоун». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 та від 09.09.2020 року у справі №732/670/19. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Статтею 510\~ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником, суду надано договір факторингу від 16.12.2020 року №40071779-81 з додатками №1-5, згідно якого ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «ФІНФОРС» права кредитора, зокрема, і по кредитному договору №1081585-А, де боржником являється [PERSON] . Згідно довідки позивача станом на 16.12.2020 року заборгованість [PERSON] по договору становить 17 040 грн., та складається із: заборгованості за тілом кредиту 8 000,00 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом 9 040,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримала у позику в ТОВ «СС Лоун», яке відступило своє право вимоги позивачу, 8 000,00 грн, які зобов`язана була повернути до 02.12.2020 року включно, в той час свої зобов`язання не виконала. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що між ТОВ «СС Лоун», яке відступило своє право вимоги позивачу та відповідачем 24.10.2020 було укладено договір №1081585-А з використанням електронного платіжного засобу, умови якого ТОВ «СС Лоун» були виконані, шляхом зарахування коштів на платіжну картку позичальника, а остання взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Outcome: approved