Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У березні 2023 р. [PERSON] а (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2012 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 148. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюб між подружжям існує лише формально, спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо. Ухвалою від 12.04.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 26.04.2023. Представник позивачки [PERSON] у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та електронною адресою відповідача направлялись судова повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, пакет документів що направлявся поштою повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а електронний лист був доставлений 12.04.2023. Отже ураховуючи , що судом вжито всiх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на по справа вирішується за наявними матеріалами вiдповiдно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2012 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 148. (а.с. 6). Подружжя має двох малолітніх дітей - дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved