Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року у справі № 733/802/21, яка набрала законної сили 26.08.2021 року, кримінальне провадження №12020270120000290 відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. У вищевказаній ухвалі судом було встановлено, що [PERSON] наніс потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим останній знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради 20 ліжко-днів з 12.09.2020 року по 02.10.2020 року. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, витрачених на лікування потерпілого, в межах даного кримінального провадження не заявлявся та при винесенні ухвали від 17 серпня 2021 року Ічнянським районним судом Чернігівської області дане питання не вирішувалося. В зв`язку зі зміною 01.04.2020 року механізму фінансування КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, в подальшому фінансування здійснюється Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладених між КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради та Національною службою здоров`я України Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 0830-Е420-Р000 та № 0830-Е420-Р000/04. Кошти перераховуються Національною службою здоров`я України безпосередньо на рахунок лікарні. Засновником, власником та органом управління майном КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради є Ічнянська міська рада Прилуцького району Чернігівської області. Фінансування діяльності КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого та державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України. Послуги КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплаченого Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086. Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки Національна служба здоров`я України витратила (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між Національною службою здоров`я України та КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради за рахунок місцевого бюджету та Національною службою здоров`я України за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області кошти, витрачені Комунальним некомерційним підприємством «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 3258,17 грн. у дохід місцевого бюджету, а також на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 14606,39 грн. 10 листопада 2022 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 02 лютого 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сакун А.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти позову та вказує на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що інтереси Ічнянської міської ради та Національної служби здоров`я України були порушені відповідно до п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, а також враховуючи позицію Ічнянської міської ради та Національної служби здоров`я України, які містяться в матеріалах справи, вищевказані органи не наділені повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, тобто вони є неналежними позивачами, а підстави звернення до суду заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України відсутні. Також зазначає, що у прохальній частині позовної заяви заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури просить суд стягнути з [PERSON] на користь Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області витрати на лікування в розмірі 3258,17 грн. на рахунок UA108201720344310006000043620, проте згідно інформації, наданої Управлінням Державної казначейської служби в Ічнянському районі, даний рахунок відкритий одержувачем коштів, а саме, КНП «Ічнянська міська лікарня». Тобто, прокурор просить стягнути витрати на користь Ічнянської міської ради, проте на рахунок третьої особи - КНП «Ічнянська міська лікарня», що є незаконним, а тому проти позову заперечує та просить залишити його без розгляду (а.с. 63-68). 06 лютого 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від позивача - заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури Бондара А. надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує, що відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно зі ст. 18 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради за рахунок місцевого бюджету та Національною службою здоров`я України за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом та таке звернення є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують інтереси держави. Що стосується обгрунтування щодо правильності визначення позивачів у справі зазначає, що згідно з Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1101, Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення та договори про реімбурсацію , здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій, у тому числі заходи з перевірки дотримання надавачами медичних послуг вимог, установлених порядком використання коштів програми медичних гарантій. Прилуцькою окружною прокуратурою листом від 19.08.2022 року було повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави, однак Національна служба здоров`я України листом № 31259/2-14-22 від 09.09.2022 року повідомила окружну прокуратуру про те, що підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення з [PERSON] витрат на лікування [PERSON] не вбачає, оскільки відповідно до норм Положення про національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ. Вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров`я України та відсутність наміру звернення до суду, а також нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів. Ічнянська міська рада є органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах. Засновником, власником та органом управління майном КНП «Ічнянська міська лікарня» є Ічнянська міська рада, а тому кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину повинні бути зараховані на відповідний рахунок місцевого бюджету. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Крім того, 09.08.2022 року листом Прилуцької окружною прокуратури було повідомлено Ічнянську міську раду Прилуцького району Чернігівської області про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави, проте відповідно до листа Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області від 10.08.2022 року № 02-04/2016 прокурора було повідомлено про те, що Ічнянська міська рада не входить до переліку юридичних осіб, які мають право подавати позовну заяву у даному випадку, що свідчить про неналежне здійснення останньою покладених на неї обов`язків та відсутність пред`явленого позову про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Зважаючи на те, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти, зокрема, до місцевого бюджету, в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій і такі витрати негативно впливають на фінансування інших хворих, вказане свідчить про бездіяльність НСЗУ та Ічнянської міської ради Прилуцькогорайону Чернігівської області, а тому Прилуцька окружна прокуратура звертається до суду в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення (а.с. 69-77). Прокурор Прилуцької окружної прокуратури Гнип Я.О. в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити повністю із наведених у ньому підстав. Представник позивача Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. Представник позивача Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Сакун І.А. заперечували проти позовних вимог та просили в позові заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради до [PERSON] відмовити у зв`язку з тим, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівськоъ області від 17 серпня 2021 року, якою було закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] в здійсненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, не роз`яснено судом [PERSON] наслідки закриття кримінального провадження та відшкодування шкоди державі в разі заявленого позову, а також що прокурором не обґрунтовано підстави звернення його до суду з позовом - щодо правильності визначення позивачів у справі. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року у справі №733/802/21, яка набрала законної сили 26.08.2021 року, що [PERSON] 11.09.2020 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи у квартирі, що розташована по [ADDRESS] , внаслідок раптово виниклого конфлікту, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, вдарив потерпілого [PERSON] рукою в обличчя, від чого той упав на підлогу кімнати. Після цього [PERSON] наніс [PERSON] три удари ногами в область грудей та один удар ногою в область тазобедренного суглобу, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді закритого перелому великого вертлюгу правої стегнової кістки, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 71 від 31.03.2021 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня (а.с. 17-18). Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року у справі №733/802/21, яка набрала законної сили 26.08.2021 року, кримінальне провадження №12020270120000290 відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також у відповідності до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини. У справі "Вулах та інші проти Росії" (скарга N 33468/03, рішення від 10 січня 2012 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що виправдання у кримінальному судочинстві чи припинення кримінального переслідування не повинні перешкоджати цивільній відповідальності у виді виплати компенсації, що виникає на підставі менш тяжкого тягаря доказування тих же фактів. Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Ч. 7 ст. 128 КПК України вказує, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Положення ст. 131-1 Конституції України вказують, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. У відповідності ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Ч. 3 ст. 1206 ЦК України вказує, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Аналогічні роз`яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 (із змінами і доповненнями) «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», в пункті 6 якої роз`яснено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. У Постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 487/1817/18 від 07.07.2021 року, зазначено, що статтею 284 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Вони у свою чергу класифікуються за декількома критеріями - реабілітуючими та нереабілітуючими. Реабілітуючі пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочину. На противагу цьому нереабілітуючі позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До перших належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати. Таким чином, підстава, яка покладена в основу прийняття ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року у справі №733/802/21, не є реабілітуючою. Відповідно до копії довідки № 01-22/368 від 08.08.2022 року, виданої КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, [PERSON] , [INFO] , перебував в хірургічному відділенні КНП «Ічнянська міська лікарня» на лікуванні у стаціонарі 20 ліжко-днів з 12.09.2020 року по 02.10.2020 року з діагнозом «закритий перелом великого вертеля правої стегнової кістки з допустимим зміщенням. Забій грудної клітки зліва». Загальна вартість його лікування склала 17864,56 грн. (а.с. 19). Відповідно до копії довідки № 01-22/396 від 19.08.2022 року, виданої КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, загальна вартість лікування [PERSON] , [INFO] , склала 17864,56 грн., в тому числі з місцевого бюджету - 3258 гривень 17 копійок, за кошти НСЗУ - 14606 гривень 39 копійок (а.с. 20). Посилання представника відповідача у поданому відзиві на те, що прокурором не доведено факту порушення інтересів держави та не обґрунтовано підстави звернення до суду з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», суд не бере до уваги з наступних підстав. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину», та судових витрат передбачено, що позов про стягнення таких витрат може бути пред`явлений закладом охорони здоров`я, органом Державного казначейства України або прокурором. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Прокурор, обґрунтовуючи підстави для представництва в суді інтересів держави у даній справі, зазначив, що ненадходження коштів до бюджету призводить до неналежного фінансування діяльності зазначеного лікувального закладу та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. 19.08.2022 року листом Прилуцькою окружною прокуратурою було повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Листом № 31259/2-14-22 від 09.09.2022 року Національна служба здоров`я України повідомила окружну прокуратуру про те, що відповідно до норм Положення про національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, а тому заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на стягнення витрат на лікування [PERSON] НСЗУ, на час надання листа, не вживались. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави Прилуцькою окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готова до співпраці в межах повноважень (а.с. 22-24). Згідно повідомлення від 21.10.2022 року № 4725вих22 Прилуцької окружної прокуратури, прокурором повідомлено Національну службу здоров`я України про те, що прокуратурою вживаються заходи представницького характеру для захисту інтересів держави у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та буде подано до Ічнянського районного суду Чернігівської області позов в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 17864,56 грн. (а.с. 27). Відповідно до копії статуту КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, затвердженого рішенням 56 сесії Ічнянської міської ради 7 скликання від 12.11.2020 року № 6468-VII, засновником, власником Підприємства КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради є Ічнянська міська рада. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська центральна районна лікарня» Ічнянської районної ради Чернігівської області. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Ічнянській міській раді (Засновнику) (а.с. 97-107). 09.08.2022 року на запити Прилуцької окружною прокуратури, листом Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області від 10.08.2022 року № 02-04/2016 прокурора було повідомлено про те, що Ічнянська міська рада не входить до переліку юридичних осіб, які мають право подавати позовну заяву в порядку цивільного судочинства про стягнення суми коштів на лікування потерпілого (а.с. 21). Повідомленням від 21.10.2022 року № 4724вих22 Прилуцької окружної прокуратури, прокурором повідомлено Ічнянськоу міську раду Прилуцького району Чернігівської області про те, що прокуратурою вживаються заходи представницького характеру для захисту інтересів держави у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та буде подано до Ічнянського районного суду Чернігівської області позов в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області та Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 17864,56 грн. (а.с. 28). 28.10.2022 року даний позов було подано до Ічнянського районного суду Чернігівської області. Правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.04.2020 у справі № 495/10977/17, факт відкриття провадження у справі свідчить про підтвердження повноважень прокурора, який діє в інтересах інших осіб, оскільки в розумінні частини п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор набуває процесуального статусу позивача. Стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає право особи чи її законного представника або суб`єкта владних повноважень оскаржити представництво прокурора. Зміст цієї правової норми визначає перелік осіб, які можуть оскаржити представництво прокурора, що діє в їх інтересах, не погодившись з таким представництвом (частини перша-третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Аналіз зазначеної норми права у поєднанні зі змістом пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку відкриття провадження у справі за позовом прокурора в інтересах органу, який зазначений прокурором, провадження у справі може бути закрито за клопотанням цього органу, який є позивачем у справі (частина п`ята статті 56 ЦПК України), однак позов не може бути залишено без розгляду із застосуванням правового механізму, передбаченого статтею 257 ЦПК України, оскільки відкрите провадження у справі само по собі є визнанням повноважень прокурора на пред`явлення позову. Не заслуговують на увагу також доводи представника відповідача, зазначені у відзиві, про те, що прокурор просить стягнути витрати на користь Ічнянської міської ради, проте на рахунок третьої особи - КНП «Ічнянська міська лікарня», що є незаконним, оскільки відповідно до копій довідок № 01-22/368 від 08.08.2022 року та № 01-22/396 від 19.08.2022 року, виданих КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради (а.с. 19,20), вказано реквізити місцевого бюджету для зарахування коштів та зазначено саме розрахунковий рахунок місцевого бюджету UA108201720344310006000043620, на який слід зарахувати стягнуті із [PERSON] кошти. Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради та Національна служба здоров`я України понесли витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , між діями [PERSON] та вказаними витратами існує прямий причинний зв`язок, що встановлено ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року у справі №733/802/21, яка набрала законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення лежить саме на відповідачі. За таких обставин, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, позовні вимоги в заявлених межах є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при поданні позову звільнений від його сплати. На підставі наведеного та ст. 1166,1191,1206 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» та

Outcome: approved