Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй 1/3 частки у спільній частковій власності квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Заяву обґрунтувала тим, що в свідоцтві про право власності на квартиру, яке видане акціонерним товариством «Тавріяцукор» 21 травня 1996 року, зазначена її частка в спільній власності , хоча в дійсності вірна частка у спільній власності Виправити цю помилку вона не має можливості, оскільки акціонерне товариство «Тавріяцукор», яким було видано свідоцтво про право власності, припинило своє існування. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в засіданні також не заперечував проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] та представник іншої заінтересованої особи подали заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі і проти задоволення заяви не заперечували. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи за можливе провести розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб, як іне з`явилися, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). В ч. 1 ст. 315 цього ж Кодексу визначено які суд розглядає факти, що мають юридичне значення, в тому числі і факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1). Також, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно із паспортом заявниці серії [NUMBER] , виданим 1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, вона зареєстрована в [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві власності їй, її чоловіку [PERSON] та сину [PERSON] , на підтвердження чого їм акціонерним товариством «Тавріяцукор» було видано свідоцтво про право власності від 21 травня 1996 року. Своє право спільної власності вони зареєстрували в КП «Миколаївське БТІ» згідно реєстраційного посвідчення від 12 серпня 1998 року. В той же час в лютому 2023 року співвласниця квартири [PERSON] звернулася до державного реєстратора для реєстрації квартири відповідно до чинного законодавства та існуючого державного реєстру прав на нерухоме майно. Проте отримала відмову від 27 лютого 2023 року в зв`язку з тим, що у поданих нею документах виявлено розбіжності: в свідоцтві про право власності на квартиру, яке видане АТ «Тавріяцукор», зазначена її частка в спільному майні , а в реєстраційному свідоцтві КП «Миколаївське БТІ» - . \~ \~ \~ \~В той же час, виходячи із тексту свідоцтва про право власність та реєстраційного посвідчення існує три власника квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), і воно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ч. 2 ст. 256 ЦК України). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України). Інші співвласники [PERSON] , та [PERSON] не заперечують, що кожному із них та заявниці [PERSON] належить по частині квартири. Тобто як такого спору про право між співвласниками не існує. \~ \~ \~ \~Виходячи з того, що математичним розрахунком, за наявності трьох співвласників, кожному повинна належати третина від цілого нерухомого майна, то вірним є посилання заявниці, що їй належить частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Встановлення такого юридичного факту необхідно їй для підтвердження права власності на частку в квартирі та її належної державної реєстрації. Враховуючи викладене,

Outcome: approved