Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції у Житомирські області зареєстровано її шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу її було присвоєне прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище " [PERSON] ". В період спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка зараз проживає з позивачкою. З 2018 року сторони проживають окремо і не підтримують подружніх відносин. Причиною фактичного розпаду сім`ї і звернення до суду послужила виявлена несумісність їх з чоловіком поглядів на різні сторони подружнього життя. Через те між ними часто виникали непорозуміння і суперечки їз взаємними образами, які їм дедалі важче стало долати. Подальше спільне життя стало нестерпним і не прийнятим для позивачки. Вона вважає, що розірвання шлюбу є її твердим переконанням, а тому примирення між ними не можливе, зважаючи на те, що ніхто з них примирення не бажає. Саме тому позивачка просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 16 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №6, свідоцтво серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка " [PERSON] ". [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №9, свідоцтво серії [NUMBER] , видане повторно 30 січня 2018 року Любарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка в позовній заяві просить розірвати шлюб з відповідачем, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі жінки і чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved