Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

13.04.2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до Славутської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на гараж № [NUMBER] , розташований на території гаражного товариства «Ветеран» по [ADDRESS] . Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України, в тому числі і гараж, однак на даний час вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цей гараж у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно. Позивач вказує, що в свій час члену гаражного товариства «Ветеран» [PERSON] рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради № 1079 від 17.05.1990 року було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва гаража та надано дозвіл на виконання будівельних робіт. В липні 1991 року, коли гараж був добудований, [PERSON] , не оформивши права власності, продав зазначений гараж [PERSON] . Цим гаражем позивачка володіє і користується на даний час. У 2016 році рішенням Славутської міської ради Хмельницької області [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 25 кв.м., на якій розташований придбаний ним гараж № [NUMBER] на території гаражного товариства «Ветеран» в м. Славута. Після смерті чоловіка позивака отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Таким чином, з метою оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] , розташований на території гаражного товариства «Ветеран» по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.05.2023 року. 10.05.2023 року учасники справи до суду не з`явились. Від представника позивача, адвоката Андрієвського О.А., надійшла заява про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, у зв"язку з визнанням позову відповідачем не заперечують проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача до суду не з"явився, але надіслав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Просить суд справу розглянути за відсутності їхнього представника у зв"язку із зайнятістю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні з"ясовано, що відповідач позовні вимоги визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб в даній справі. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Таким чином суд, приймаючи до уваги заяву позивача та його представника, заяву відповідача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1982 року (а.с. 5, 6). Як видно із матеріалів справи, згідно виписки з рішенням № 1079 віл 17.05.1990 року Виконавчого комітету Славутської міської ради, [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва гаражу по [ADDRESS] (а.с. 15). На підставі рішення Виконавчого комітету Славутської міської ради від 17.05.1990 року, [PERSON] надано дозвіл на право виконання робіт з будівництва гаражу по [ADDRESS] в кооперативі «Гвардієць» (а.с. 13, 16). Згідно довідки гаражного кооперативу «Гвардієць» від 1991 року, на підставі особистої заяви [PERSON] , останній продав гараж по проїзду № [NUMBER] [PERSON] (а.с. 14). З довідки від 24 січня 2023 року вбачається, що гараж № [NUMBER] по проїзду № [NUMBER] знаходиться в гаражному кооперативі «Ветеран» (а.с. 12). Як слідує матеріалів спадкової справи № 73/2022, витребуваної за ухвалою суду, спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , прийняла [PERSON] як спадкоємиця першої черги спадкування (а.с. 38). [PERSON] , син померлого [PERSON] та позивачки [PERSON] , від прийняття спадщини після смерті батька відмовився. 23.01.2023 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0025 га, розташованої в гаражному кооперативі «Ветеран» (м. Славута) (а.с. 9, 10). Разом із тим, згідно відповіді нотаріуса від 24.01.2023 № 32/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж № [NUMBER] в м. Славута (гаражне товариство « [INFO] »), у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності [PERSON] на це майно (а.с. 4). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Як видно із матеріалів справи, на даний час позивач позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на гараж після смерті чоловіка, суд беручи до уваги, що позивач згідно вимогами ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на гараж ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved