Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу по розписці. На підставу своїх вимог посилається на те, що 06.11.2021 р. він надав відповідачу у борг кошти в сумі 10000 дол. США, про що останній написав розписку. Строк повернення боргу за домовленістю між ними було встановлено до 01.02.2022 року. По закінченню даного строку відповідач кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг, який згідно з офіційним курсом НБУ станом на момент подання позову становить 146250 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання неодноразово не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не з`явився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, тому справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Згідно з розпискою від 06.11.2021 р. [PERSON] зобов`язується повернути борг [PERSON] в сумі 10000 дол. США двома частинами, першу частину в сумі 5000 дол. США до 01.02.2022 р., другу частину в сумі 5000 дол. США до 31.12.2022 р. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 10000 дол. США., що згідно з офіційним курсом НБУ станом на момент подання позову становить 146250 грн. Також суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved