Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою, в якій просила встановити факт смерті її матері [PERSON] , яка настала [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області, Україна. Заява сформована в системі «Електронний суд» представником заявника адвокатом Шеліповою Юлією Анатоліївною, яка діє на підставі ордеру. У обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] внаслідок серцево-судинної недостатності в м. Шахтарськ Донецької області. Тіло померлої поховано на місцевому кладовищі. Однак отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та прийняття спадщини. 05.05.2023 ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.38-39). Представник заявника адвокат Шеліпова Ю.А. просила справу розглядати без її участі та без участі заявника, про що зазначила у поданій до суду 08.05.2023 заяві. Заінтересована особа, яка повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.1961, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.11). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 19.06.1987 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - [PERSON] (а.с.20). Отже, заявник [PERSON] є донькою [PERSON] . З копії лікарського свідоцтва про смерть та копії довідки про причину смерті № 467 (до форми № 106/у) від 08.11.2021, виданих Державною бюджетною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарська» Донецької Народної Республіки вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Шахтарськ, причина смерті «хронічна серцево-судинна недостатність» (а.с.21-23). Відділом запису актів цивільного стану Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 09.11.2021 видане свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Шахтарськ, що підтверджується копією вказаного свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.26). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з п. 1, п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, до закінчення антитерористичної операції в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Місто Шахтарськ розташоване у Горлівському районі Донецької області. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, до вказаного Переліку входить вся територія Горлівського району Донецької області, як тимчасово окупована Російською Федерацією територія України з 07.04.2014. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року №9-697/0/4-17 вказано, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and others v. Moldova and Russia»)документи, видані органами та установами (зокрема лікувальними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК. Відповідно до принципу міжнародного права «Намібійські винятки» (англ. «Namibia exception»), що були вперше сформульовані у практиці Міжнародного суду ООН, зокрема в його Консультативному висновку від 21 червня 1971 року (Namibia case), документи, видані окупаційною владою, повинні братися судами до уваги, якщо їх нехтування веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Розгляд судами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. У постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 185/9816/16-ц викладений правовий висновок, згідно з яким документи, видані органами та установами (зокрема, лікувальними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку лише під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Суд дійшов до висновку, що надані заявником на підтвердження факту смерті документи не є юридично дійсними, але вони підтверджують, що певні установи, які не діють у відповідності з українським законодавством, але de facto існують на окупованій території, зареєстрували та підтвердили факт смерті [PERSON] . Отже факт смерті [PERSON] , [INFO] , у м. Шахтарськ Донецької області, Україна 07.11.2021 знайшов підтвердження у судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Як зазначено у Листі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.04.2021 № 987/0/208-21, письмова відмова органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні відмови реєстрації фактів смерті та народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, при розгляді судом справ про встановлення таких фактів, не вимагається. Таким чином суд дійшов висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її матері [PERSON] , яка настала [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області, Україна. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі ч. 4 ст.317 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved