Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Утиль Спец Сервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що з 13.07.2021 року по 01.11. 2021 року він перебував з відповідачем у трудових відносинах та працював на посаді менеджера з постачання з посадовим окладом 6000 грн. 01.11.2021 року він був звільнений з підприємства ТОВ «Утиль Спец Сервіс» за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. Причиною його звільнення стала систематична невиплата заробітної плати. З серпня 2021 року і по день звільнення підприємство не проводило з ним розрахунок по заробітній платі. На сьогодні Заборгованість складає 18000 грн. Його середньоденна заробітна плата складала 285,71 грн. Посилаючись на ст. 116, 117 КЗпП України, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 18000,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення судом, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 285,71 грн., що на день звернення до суду складає 53142,86 грн. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Швець С.В. (а.с.9) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Посилаючись на обставини викладені в позові просили задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Утиль Спец Сервіс» - Бадьон Я.А. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У задоволенні позову просила відмовити оскільки з позивачем на момент звільнення проведено повний розрахунок (а.с.23, 51, 73). Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України, визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітнику регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно вимог ст. 117 КЗпП України, частина 1 якої передбачає відповідальність працедавця за затримку розрахунку при звільненні працівника, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа,організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що наказом №9-К від 12.07.2021 року про прийняття на роботу [PERSON] прийнято на посаду менеджера з постачання до ТОВ «Утиль Спец Сервіс» з 13.07.2021 року, з неповним робочим днем (4 години в робочий день), з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с.5, 89-92). За відпрацьований час у липні 2021 року [PERSON] нараховано 1925,00 грн. та з урахуванням утриманих відповідних податків та обов`язкових платежів виплачено 1549,62 грн. (а.с.110-114). За заявою [PERSON] про надання йому відпустки без збереження заробітної плати з 01.08.2021 року до закінчення карантину, було видано наказ №12-К від 02.08.2021 року про надання відпустки за власний рахунок (а.с.87-88, 107-109). Згідно табелів обліку робочого часу за серпень 2021 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року [PERSON] перебував у відпустці (а.с.102, 103, 109). Наказом №18-К від 01.11.2021 року про звільнення працівника, [PERSON] звільнено з посади менеджера з 01.11.2021 року за власним бажанням, нараховано компенсацію за невикористану відпустку за відпрацьований період з 13.07.2021 року по 29.10.2021 року, 7 календарних днів (а.с.93, 94). Відповідно до бухгалтерської довідки компенсація за невикористану відпустку становить 1435,59 грн. (а.с.100). Зазначена компенсація, з урахуванням утриманих відповідних податків та обов`язкових платежів, виплачена [PERSON] в день звільнення, що підтверджується платіжним дорученням №56 від 01.11.2021 року та розрахунковою відомістю (а.с.97, 99). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги трудового законодавства щодо оплати праці та строків проведення остаточного розрахунку відповідачем було додержано, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed