Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] . Кам`янець-Подільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивачка, обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1993 року за № [NUMBER] , квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме - 1/5 частка квартири [ADDRESS] . На день її смерті спадкоємці першої та другої черги були відсутні. Спадщина ніким не була прийнята та не оформлена. З 2008 року її брат, [PERSON] , переселився проживати у інше житло, спочатку по [ADDRESS] , де зареєстрував своє місце проживання, а потім у будинок [ADDRESS] . Мати - [PERSON] та батько - [PERSON] з 2008 року стали проживати по [ADDRESS] , хоча залишались зареєстрованими за адресою : [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі фактично залишилась проживати вона зі своєю сім`єю, де всі вони зареєстровані. [INFO] помер батько, [PERSON] . Після його смерті вона успадкувала належну йому 1/5 частку квартири [ADDRESS] та отримала Свідоцтво про право на спадщину від 04.03.2017 року. Коли вона 20.06.2022 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті [PERSON] , то отримала Роз`яснення за № 53/01-16, що нею надано документи для оформлення спадщини на 1/5 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] після смерті, [INFO] , [PERSON] , рідної тітки її батька [PERSON] , який помер [INFO] та спадкоємцем якого є вона, позивачка. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкоємці, які передбачені ст.ст. 529-531 ЦК УРСР 1963 року та мали право на спадкування, були відсутні. Норми, щодо закликання до спадкування спадкоємців інших черг, визначених ЦК України 2003 року, можуть бути застосовані лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців. Але так, як вона постійно проживала з [PERSON] , на день її смерті, у вищезазначеній квартирі та відкрито, безперервно володіла та користувалася житлом по даний час, доглядала за усією квартирою, проводила в ній ремонти, тому має право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спірну частку в квартирі за набувальною давністю, відповідно до ст.344 ЦК України. Вона одноособово, з дня смерті [PERSON] , по даний час, володіє майже усією квартирою, постійно в ній проживає та користується усією квартирою, доглядає за нею, робить поточні та капітальні ремонти на протязі більше 20 років. Вона відкрито володіє в тому числі, і 1/5 часткою квартири, яка залишились після смерті [PERSON] не оформлена. Ніхто, в тому числі , її рідний брат та мати, не мають бажання оформити частку померлої на квартиру, крім того, ніхто, протягом цього часу, не заявляв своїх прав на дане майно після смерті [PERSON] , а саме: з [INFO] по даний час, лише вона одна продовжує доглядати та підтримувати спадкову частку майна померлої . Вважає, що оскільки вона на протязі більше, ніж двадцять років, на законних підставах володіє 1/5 частиною квартири по [ADDRESS] та не перестає відкрито володіти та користуватися усією квартирою, в тому числі , 1/5 її частиною, яка є не оформленою, вона має право на визнання за нею права власності на цю частину квартири за набувальною давністю, про що і просить суд. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, просить позов [PERSON] задовольнити. Представник відповідача Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день слухання справи, про що свідчить розписка. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають. Суд розглядає справу у відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Позивачка [PERSON] являється власницею 2/5 частин квартири по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 20 липня 1993 року за № 1632 , Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.05.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 299 та матеріалами спадкової справи № 49/2016 після смерті [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1993 року за № [NUMBER] , квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме - 1/5 частка квартири [ADDRESS] . На день її смерті спадкоємці першої та другої черги були відсутні. Спадщина ніким не була прийнята та не оформлена. З 2008 року брат позивачки, [PERSON] , переселився проживати у інше житло, спочатку по [ADDRESS] , де зареєстрував своє місце проживання, а потім у будинок [ADDRESS] . Мати позивачки, [PERSON] та батько, [PERSON] , з 2008 року також стали проживати по [ADDRESS] , хоча залишались зареєстрованими за адресою : [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі фактично залишилась проживати позивачка зі своєю сім`єю, де всі вони зареєстровані. Вказане підтверджується матеріалами справи. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [PERSON] . Після його смерті позивачка успадкувала, належну її батькові 1/5 частку квартири [ADDRESS] та отримала Свідоцтво про право на спадщину від 04.03.2017 року, що підтверджується матеріалами справи. Після смерті батька позивачка 20.06.2022 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, а саме: спадкової 1/5 частини квартири, після смерті [PERSON] , розраховуючи на те, що приймає спадщину свого батька, який мав би фактично прийняти спадщину після смерті своєї рідної тітки - [PERSON] . Приватний нотаріус відмовила позивачці у оформленні спадкової частки квартири і надала Роз`яснення за № 53/01-16, що тою надано документи для оформлення спадщини на 1/5 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] після смерті, [INFO] , [PERSON] , рідної тітки її батька [PERSON] , який помер [INFO] та спадкоємцем якого є вона, позивачка. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкоємці, які передбачені ст.ст. 529-531 ЦК УРСР 1963 року та мали право на спадкування, були відсутні, оскільки батько позивачки не був спадкоємцем першої або другої черги спадкування, які існували на той час. Тому, оскільки норми, щодо закликання до спадкування спадкоємців інших черг, визначених ЦК України 2003 року, можуть бути застосовані лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року, спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців, в тому числі батьком позивачки. Встановлено, що спадкова 1/5 частина квартири на протязі більше, ніж 20 років спадкоємцями, які б прийняли спадщину, не були оформлені та зареєстровані у законному порядку. Цією частиною, на протязі більш, ніж 20 років, безперервно, відкрито та добросовісно користується [PERSON] ., як своїм власним майном, що підтверджується Довідкою Хмельницького обласного державного нотаріального архіву за №3693/01-18 від 21.12.2021 року про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] .. Відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Виходячи зі змістуст.344 ЦК України та п. 9 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно доп.13 постанови№5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнішньому володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Враховуючи, що [PERSON] відкрито та безперервно володіє та користується усією квартирою, в т.ч. 1/5 частиною квартири [ADDRESS] і продовжує проживати в цій квартирі по даний час більше десяти років, що підтверджується доказами, які знайшли своє підтвердження у суді, тому, за таких обставин, позов слід задовольнити. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» та

Outcome: approved