Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

04.11.2022 року позивач звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, в якому просив: припинити з 25.02.2022 року стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповноліьттньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказав, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 11.08.2011 р.н., у справі № 2-205/11, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою стягнення аліментів стало те, що дитина проживала разом з матір`ю. Разом з тим, з 25.02.2022 року донька проживає разом із ним. Враховуючи вказані обставини слід припинити стягувати з нього аліменти на утримання доньки та почати їх стягнення з матері дитини на його користь. 18.01.2023 року матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини надійшли до Васильківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що дійсно певний період часу з моменту початку війни вона разом з донькою проживала у смт. Оратів у своєї матері. Наразі вона проходить курс лікування, а тому її мати, бабуся [PERSON] , яка проживає в смт. Оратів, допомагає їй у вихованні доньки. Наголошувала, що донька не проживала та не проживає з батьком на постійній основі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні також позов підтримала, наполягала на його задоволені. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що в лютому 2022 року з початком війни вона з дитиною виїхала з м. Василькова до смт. Оратів, до своєї матері, де проживає і батько дитини. Дитина проживала у той період часу і з батьком, і з нею. Проте, у квітні 2022 року вона повернулася до [PERSON] у зв`язку із необхідністю проведення хіміотерапії, а [PERSON] залишилася жити з батьком. Враховуючи, що лікування було довгострокове, вона не заперечувала проти того, щоб дитина проживала разом з батьком і навіть у жовтні 2022 року звернулася до Виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки. Після спілкування з донькою, вона вже не заперечує проти стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання доньки, але лише з моменту винесення судового рішення, оскільки вона допомагає в утриманні доньки, оплатила її навчання он-лайн за весь навчальний рік. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, а також відзив відповідача та долучені до нього докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить надана копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 11.08.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Разом з тим, згідно акту відвідування сім`ї від 28.07.2022 року, що складений представниками Комунального закладу «Оратівський селищний центр соціальних служб» неповнолітня [PERSON] проживає з 25.02.2022 року разом з батьком [PERSON] . Вказана обставина підтверджується заявою [PERSON] від 27.07.2022 року на ім`я директора Комунального закладу «Оратівський селищний центр соціальних служб» та визнана відповідачкою в судовому засіданні під час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлений факт, що дійсно неповнолітня [PERSON] постійно проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Таким чином, після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача стягувалися періодичні платежі у виді аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, встановлено обставини, що впливають на їх припинення. Датою припинення стягнення з позивача аліментів суд вважає саме дату звернення з даним позовом до суду, тобто 04.11.2022 року, оскільки лише з цього моменту [PERSON] заявлено вимогу про захист його порушених прав. Крім того, у позові ставиться вимога про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини [PERSON] на користь позивача, яка підлягає безумовному задоволенню, оскільки на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню і саме такий розмір аліментів здатен забезпечити гармонійний розвиток дитини. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 04 листопада 2022 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову, а не з моменту ухвалення судового рішення, як про це просила відповідачка. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial