Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПП «Жинандубай», третя особа - Шевченківська в м. Києві державна адміністрація в особі Відділу з питань реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому просив визнати припиненими трудові відносини з ПП «Жинандубай» 19.05.2022 р. за власним бажанням. Позовні вимог мотивовані тим, що 30.05.2007 р. громадянином Хашемітського Королівства Йорданії [PERSON] було засновано ПП «Жинандубай», директором якого призначено [PERSON]. 19.05.2022 р. позивачем було направлено на адресу [PERSON] заяву про звільнення за власним бажанням, але 02.09.2022 р. заяву повернуто без отримання. Вказаними діями порушуються права позивача, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, від представника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву чи пояснень на позов не подали. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 10.11.2022 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою судді від 10.04.203 р. позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків, які були усунуті. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням №1 [PERSON] від 30.05.2007 р. було засновано ПП «Жинандубай», директором призначено [PERSON]. Відомості про позивача, як директора ПП «Жинандубай», були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що вбачається з даних Реєстру. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом У відповідності до ч. 1 ст. 63 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів , зокрема, приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи). Приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи (ч. 1 ст. 113 ГК України). Згідно положень ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону. Згідно статуту ПП «Жинандубай» власником підприємства є [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] 19.05.2022 р. позивач звернувся до засновника ПП «Жинандубай» [PERSON] з заявою про звільнення з посади директора ПП «Жинандубай» за власним бажанням. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 2 статті 8 Конституції України гарантується право громадян на звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод. За змістом ст. 51 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Частиною першою статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власником підприємства у розумінні ст. 38 КЗпП України та трудового законодавства в цілому, вважається особа, яка створила підприємство, тобто засновник (засновники). Залежно від організаційно - правової форми підприємства, власником може бути засновник приватного підприємства, акціонери, учасники та ін. Особливого порядку звільнення позивача з посади директора ПП «Жинандубай» статутом не передбачено. Відтак, позивачем виконано всі вимоги законодавства та внутрішніх документів ПП «Жинандубай» щодо процедури звільнення за власним бажанням, направлено заяву на поштову адресу засновника ПП «Жинандубай» [PERSON] про намір звільнитися з посади директора за власним бажанням згідно із ст. 38 КЗпП України. Натомість, законні вимоги позивача щодо звільнення залишились нерозглянутими, у зв`язку з чим порушені права та інтереси позивача, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань продовжують міститись відомості про те, що позивач є керівником ПП «Жинандубай». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що трудові відносини між позивачем та ПП «Жинандубай» фактично були припинені. Між тим, позивач просить визнати припиненими трудові відносини з ПП «Жинандубай» 19.05.2022 р. (з моменту подання заяви). Однак, припинення трудового відносин з посадовою особою згідно конкретно визначеної ним дати звільнення залежить від волі власника. Тобто суд не вправі приймати рішення про дату звільнення позивача за минулі роки, оскільки при цьому суд враховує що позивач з позовом звернувся лише 19.10.2022. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, потрібно визнання припиненими трудові відносини [PERSON] з ПП «Жинандубай», у зв`язку з звільненням [PERSON] з посади директора ПП «Жинандубай» за власним бажанням на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial