Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. В позові посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Згідно довідки Давидівського старостинського округу № 224 від 14.02.2023 року на момент смерті [PERSON] разом з ним, за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] - син (брат позивача), Однак, згідно довідки Акту депутата Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) від 29.03.2023 року, встановлено, на момент смерті спадкодавця з ним не був зареєстрований, але проживав та вів спільне господарство син - [PERSON] - позивач. Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Давидівка, Чернівецького р-ну, Чернівецької області а саме право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія [NUMBER] однак оригінал вказаного сертифікату відсутній, залишилася тільки ксерокопія. Також батькові належало право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія [NUMBER] зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів за № 70, 1,58 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач просить суд встановити факт постійного проживання на момент відкриття спадщини з спадкодавцем, визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) що належало померлому [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку серія [NUMBER], від 09.06.1997 року, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), в селянській спілці «Заповіт», с. Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області та право на земельну частку (пай) що належало померлому [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку серія [NUMBER], на підставі розпорядження Сторожинецької РДА від 06.06.1997 року № 191, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Згідно довідки Давидівського старостинського округу № 224 від 14.02.2023 року на момент смерті [PERSON] разом з ним, за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] - син (брат позивача). Однак, згідно довідки Акту депутата Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) від 29.03.2023 року, встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] (підстава свідоцтво про смерть [NUMBER] ) був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з ним на момент його смерті не був зареєстрований, але проживав та вів спільне господарство син - [PERSON] , [INFO] . Сама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідне положення міститься У постанові КЦС ВС від 1 липня 2020 року у справі № 222/1109/17. Мати позивача [PERSON] , померла ще 1999 року, тому на спадкове майно, після смерті батька [PERSON] не претендує. Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Давидівка, Чернівецького р-ну, Чернівецької області а саме право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія [NUMBER] від 09.06.1997 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів за № 71 від 20.06.1997 року, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), як член СС «Заповіт», с. Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області. Вказане право на земельну частку було передано, на підставі вищезазначеного сертифікату від дружини [PERSON] відповідно до свідоцтва про паво на спадщину ВСМ № 283993 від 10.04.2009 року. Однак оригінал вказаного сертифікату відсутній, залишилася тільки ксерокопія. Також батькові належало право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія [NUMBER] зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів за № 70, на підставі розпорядження Сторожинецької РДА від 06.06.1997 року №191, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), відмітка про отримання сертифікату на земельну частку (пай) гр. посвідчена особистим підписом [PERSON] . Про вказану земельну ділянку позивачу стало відомо, лише після того, як його представником було направлено запит до Чернівецької районної (військової) адміністрації, та було отримано лист, № 01-29/21-409 від 14.03.2023 року, який підтверджує право [PERSON] на земельну ділянку (пай). У передбачений законом шестимісячний термін після смерті батька, позивач не звертався в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, так як проживав та був зареєстрований з покійним в даному господарстві на день його смерті тим самим прийняв спадщину після його смерті. На сьогоднішній день, бажаючи нотаріальна контора відмовляє позивачу в праві на оформлення права власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що відсутні оригінали сертифікату на право земельної частки (пай). В зв`язку з даною обставиною змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. На протязі останніх п`яти років позивач приймав участь в житті батька [PERSON] а саме: проживав разом ним, допомагав йому матеріально, купував одяг, предмети домашнього вжитку, лікував тощо. Він неодноразово лікувався у різних медичних закладах, був інвалідом по стану здоров`я, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. З часом, батько став безпорадним, в зв`язку з тяжкою хворобою він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував постійного стороннього догляду, допомоги та піклування. Такий догляд здійснював позивач по день його смерті. Про відмову від спадщини після смерті батька позивач не заявляв. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від ЗО травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що "...при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим ^ Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав та можливість їх подальшої реалізації. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Той факт, що позивач проживав зі спадкодавцем також підтверджуються доданими до заяви документами. [PERSON] заповіту не складав, інші спадкоємці за законом після його смерті відсутні, що підтверджується довідкою витягом зі спадкового реєстру приватного нотаріуса Сторожинецького нотаріального округу від 29.03.2023 року. Отже єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати, на сьогоднішній день, на спадкове майно є відповідач, його рідний син: [PERSON] , однак він спадщину не приймав, і відмовляється від її прийняття. Згідно ст. 1216 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved