Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

13 березня 2023 року ТОВ «ФК «Ріальто» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між 27.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] було укладено договір № 210227-29150-2 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом одноразового цифрового ідентифікатора. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу грошових коштів на його платіжну картку емітовану АТ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 27.02.2021 на його платіжну карту. 17.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» було укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 210227-29150-2 від 27.02.2021 перейшло до позивача. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, своєчасно не повернула суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 01.03.2023 за нею утворилася заборгованість у загальному розмірі 28550,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 27.02.2021 по 29.03.2021 в розмірі 2550,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом протягом періоду з 25.02.2021 по 16.06.2021 в розмірі 21000,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 17 березня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 17 квітня 2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.02.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] укладено договір № 210227-29150-2 в електронній формі, який підписано електронним цифровим підписом позивача та акцептовано відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором (а.с. 11-13). В п. 1.1 договору № 210227-29150-2 від 27.02.2021 зазначено, що товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в п. 1.3. цього договору. Згідно п. 1.2 договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1, % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 620,50 %) користування кредиту у межах строку, визначеного в п. 1.3. цього договору. Відповідно до п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Положеннями п. 3.3 договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50 %) кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього договору. В розділі 6 «Реквізити та підпис сторін» договору номер позичальника [PERSON] вказаний як « 000066424 » (а.с. 12). Згідно Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua щодо хронології укладення кредитного договору № 210227-29150-2 від 27.02.2021 введення даних позичальником по заяві відбулося 27.02.2021 о 13 год.42 хв. 14 сек., пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника створено 27.02.2021 о 13 год. 50 хв. 35 сек., позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт) 27.02.2021 о 13 год. 50 хв. 43 сек., кредитні кошти перераховано на карту позичальника 27.02.2021 о 13 год. 50 хв. 57 сек. (а.с. 15). В довідці ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.03.2023 № 20.1.0.0.0/7-230329/35496 зазначено, що на [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] . Інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за вказаною платіжною карткою в період з 27.02.2021 по 04.03.2021, відправлялася на номер [NUMBER] , що знаходиться в анкетних даних [PERSON] (а.с. 69). Згідно виписки по картці [PERSON] № [NUMBER] 27.02.2021 року на її рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн. за призначенням «зарахування переказу на карту» (а.с. 70). Перерахування грошових коштів на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] 27.02.2021 на виконання умов договору № 210227-29150-2 від 27.02.2021 підтверджується також копією квитанції № 380001409 (а.с.13) . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно положень ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно вимог ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. В ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно вимог ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції, визначені Закон України «Про електронну комерцію». З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] здійснено відповідний алгоритм дій, спрямований на укладення кредитного договору № 210227-29150-2 від 27.02.2021, виконанням якого вона підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі необхідні умови, відповідно до вимог чинного законодавства України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] допустила неналежне виконання умов кредитного договору, який було укладено в електронній формі, підписано електронним цифровим підписом позивача. 17.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210227-29150-2 від 27.02.2021, укладеного між [PERSON] , загальна заборгованість за яким становить 16550,00 грн., перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» (а.с. 27-30). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 210227-29150-2 від 27.02.2021 станом на 01.03.2023 заборгованість [PERSON] складає 28550,00 грн., з них прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн, прострочена заборгованість по не сплаченим процентами 2550,00 грн., заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 договору 2100,00 грн. (а.с. 14). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» отримало право грошової вимоги до [PERSON] , а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» таке право втратило. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 28550,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. Щодо вимог про понесених стягнення судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, акт приймання-передачі наданих послуг № 35 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, відповідно до якого вартість послуг адвоката за подання позову до [PERSON] становить 9000.00 грн., платіжне доручення № 758 від 16.02.2023 ( а.с. 42-46). Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не подано. Дослідивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд бере до уваги розмір понесених позивачем витрати за фактично отриману правову допомогу в сумі 9000,00 грн. та вважає його співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, а також значенням справи для сторони. За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved