Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 27.09.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON], та Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій просив визнати дії державного виконавця Прелигіної А.В. протиправними, стягнути за рахунок Державного бюджету України заподіяну матеріальну шкоду в сумі 17252,12 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а також стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач [PERSON] вказує, що він та [PERSON] були сторонами виконавчого провадження [NUMBER], він був як боржник, а [PERSON] - стягувачем, відкритого на підставі виконавчого листа №2-5532/2008 від 03.11.2008, виданим Тернівським районним судом міста Кривого Рогу. ВП [NUMBER] перебувало у провадженні державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро ГУЮ в Дніпропетровській області [PERSON]. У травні 2019 року, він запланував подорож на відпочинок зі своєю дружиною [PERSON] та трьома малолітніми дітьми до країни Єгипет. 15.05.2019, перед купівлею квитків, він був на прийомі державного виконавця, та згодом по телефону уточнив з нею, та просив її підтвердити факт того, що ВП [NUMBER] закінчене, а Державна прикордонна служба отримала Постанову про закінчення виконавчого провадження, і в базі даних цієї установи відсутні дані щодо нього про заборону на перетин кордону, на що, державний виконавець запевнила його, що виконавче провадження закрите, заборони всі зняті. Після отримання Постанови про закінчення ВП [NUMBER] від 27.03.2018, він відразу придбав туристичні путівки. 23.05.2019, під час перетину кордону, на пункті пропуску через державний кордон «Бориспіль», йому відмовили у перетині державного кордону на виїзд, оскільки в базі даних Державної прикордонної служби України є відомості, що він має тимчасове обмеження права на виїзд з України, згідно постанови ВДВС м. Дніпра у Дніпропетровській області від 21.02.2018 ВП [NUMBER]. Через це, він залишився в Україні, а його дружина одна з трьома малолітніми дітьми полетіла на відпочинок. Ознайомившись з матеріалами ВП [NUMBER], він не знайшов підтвердження, що державний виконавець відразу після винесення Постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2018 направляла копію цієї постанови до Державної прикордонної служби України, тобто протягом одного року не вжила жодних дій для відновлення його прав, свобод та інтересів, тому вважає дії державного виконавця [PERSON] протиправними. Внаслідок чого йому спричинено матеріальну шкоду 17252,12 грн., що складається з: 12600 грн. - вартість туристичної путівки на одну особу, 2170 грн. - вартість невикористаного авіаквитка, 2196,06 грн. - вартість палива, яке він використав повертаючись з аеропорту, 286,06 грн. - вартість залізничного квитка на потяг з м. Кривий Ріг до м. Київ, та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яка полягає в тому, що він не відпочив з родиною, не оздоровився, залишив без допомоги дружину одну з трьома малолітніми дітьми в інші країні. Крім того, оскільки в матеріалах справи виконавчого провадження є документ стягувача [PERSON] , яка особисто нею складена не була, тобто підроблений документ на підставі якого державний виконавець [PERSON] закрила виконавче провадження, винесла замість однієї дві постанови про закінчення виконавчого провадження, та відсутність підтверджень вчасного направлення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2018 до Державної прикордонної служби України, то такі факти не можуть залишитись без належного реагування та мають бути донесені до відома Міністерства юстиції та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для притягнення в.о. начальника Солонянського відділу ДВС у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Також зазначає, що 04.07.2019 було відкрито кримінальне провадження№12019040650001699, яке було 12.11.2020 слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області закрито, у зв`язку з відсутністю в діях державного виконавця [PERSON] складу кримінального правопорушення. 14.12.2021 представник позивача, адвокат Мальцева І.М. надала суду відповідь на відзив представника третьої особи Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області Тимченко В.І., в якій вказує, що у спорах про відшкодування шкоди за рахунок державного бюджету повинен представляти відповідний фінансовий орган державної влади. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012, таким органом державної влади щодо виконання рішень суду про стягнення коштів з державного бюджету виступають органи Державної казначейської служби України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів. 01.02.2022 представник позивача, адвокат Мальцева І.М. надала суду відповідь на відзив державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON], в якій зазначає, що відповідач вказує, що вона згідно з вимогами закону, надіслала позивачу, як учаснику виконавчого провадження, документи виконавчого провадження, а тому жодним чином права позивача не порушила. Про те, що відповідач надіслала позивачу Постанову про закриття ВП позивач не оспорює, позивач оспорює, що відповідач надіславши йому постанову про закінчення ВП від 27.03.2018 не надіслала копією цією постанови до Державної прикордонної служби України та не зняла тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, чим порушила вимоги п.4 розділу 13 Наказу МЮУ «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 №512/5. Крім того, відповідач не пояснює, чому вона винесла дві постанови про закінчення ВП, не пояснює чому вона відразу 27.03.2018 після винесення першої постанови про закінчення ВП не зняла тимчасове обмеження у праві виїзду, а тільки через 15 місяців з дня винесеної першої постанови та на наступний день після того як позивача 23.05.2019 не випустили за кордон України, винесла ще одну постанову від 24.05.2019 про закінчення ВП, яку вона вже надіслала до прикордонної служби та зняла тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. У відповіді на письмові пояснення представника третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яку надала суду представник позивача, адвокат Мальцева І.М.10.08.2022 зазначає, що як тільки позивач зрозумів, що його з країни не випустять, він домовився з тещею та тестем, що теща полетить до дружини у Єгипет. Тесть дав позивачу у займ грошові кошти, і той придбав авіаквиток до Єгипту вартістю 2170 грн., та тесть на авто дружини [PERSON] привіз тещу до аеропорту «Бориспіль», яка вилетіла до Єгипту, а позивач з тестем повернулись автівкою додому, витрачаючи гроші на пальне в розмірі 2196 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. 25.01.2022 державний виконавець Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому вказує, що у період перебування на виконанні у Жовтневому відділі ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, виконавчого провадження стосовно стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини, працювала там державним виконавцем, виконуючи свої обов`язки, згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Державним виконавцем проведено всі виконавчі дії, винесені всі постанови, які передбачені вимогами чинного законодавства, стосовно позивача, який порушив зобов`язання стосовно утримання свого неповнолітнього сина, в тому числі і постанову про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 21.02.2018, постанова оскаржена не була, у зв`язку із чим, була направлена на виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України, де її було фактично виконано. 29.03.2018 на адресу Соборного ВДВС м. Дніпра надійшла заява від [PERSON] про закриття виконавчого провадження, у зв`язку із його фактичним виконанням, претензії відсутні, із настанням повноліття дитині, та на підставі повного фактичного виконання виконавчого листа. 27.03.2018 державним виконавцем [PERSON] було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, у п. 2 даної постанови зазначено: «припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення». 24.05.2019 державним виконавцем [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням виконавчого документу, де у п. 3 зазначено: «скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України, яке було встановлено постановою (Постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 21.02.2018 Соборного відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області [NUMBER])». Копію постанови направлено сторонам та органу чи посадовій особі, що видала виконавчий документ. Зазначає, що в позовній заяві позивачем не доведено, що дії державного виконавця [PERSON] було визнано неправомірними, а тому відсутні і підстави для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Відповідно до вимог та норм зазначених у статтях ЦК позивачем не доведено та чітко не зазначено в чому ж саме заподіяно йому матеріальну, а тим паче моральну шкоду, не надано підтверджень викладених ним фактів, не доведено протиправні дії державного виконавця, та не проведено і не вказано жодного розрахунку понесених ним витрат та моральної шкоди в тому числі, тому вважає, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 10.11.2022 на задоволенні позову наполягав. Представник позивача Мальцева І.М. в судових засіданнях на задоволенні позову наполягала, в судове засідання 24.04.2023 не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, та відсутності позивача. Відповідач державний виконавець Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 25.01.2022 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач представник Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області Тимченко В.І. в судове засідання не з`явилася, 08.12.2021 надала суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позов не підлягає задоволенню, оскільки Державна казначейська служба України не уособлює собою Державу Україна, а його рахунки не уособлюють собою Державний бюджет. Завдана шкода відшкодовується не безпосередньо органами державної влади або органами місцевого самоврядування з рахунків, відкритих для забезпечення діяльності юридичної особи (бюджетної установи), а за рахунок коштів Державного бюджету Державним казначейством України в порядку, встановленому чинним законодавством. Тобто відшкодування коштів здійснюється з Державного бюджету через органи казначейства. Також зазначає, що дії державного виконавця [PERSON] не було визнано неправомірними, оскільки 12.11.2020 слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження, через відсутність в діях складу кримінального правопорушення, а тому відсутні і підстави для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Крім того, вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві та його родині моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків, відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків на підтвердження зазначеного факту, тому просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Міністерство юстиції Департамент державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Стельмах І.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , та 05.05.2022 надав суду письмові пояснення на позовну заяву, які підтримав в судовому засіданні. В яких зазначає, щодо належності відповідача, що проведення виконавчих дій і винесення процесуальних документів здійснювала державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON], а не державний виконавець Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON], що відповідає ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016. Щодо матеріальної шкоди, позивач оцінює у 17252,12 грн., яка складається з вартості, зокрема, невикористаного авіаквитка у розмірі 2170 грн., та вартості палива 2196,06 грн., яке позивач використав повертаючись з аеропорту до м. Кривого Рогу. Необхідно зазначити, що докази, надані позивачем, які, на його думку підтверджують витрати на пальне автотранспорту на суму 805,14 грн., 1000,32 грн., 390 грн., є неналежної якості та такі, що є нечитабельними. Окрім того, вартість невикористаного авіаквитка в сумі 2170 грн. не підтверджується жодним доказом, та відповідно до туристичного договору, вартість якого входить до туристичної путівки. Також, позивачем не викладено обставини справи з значення посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної шкоди та відповідного розрахунку, тому вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, тому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 13.10.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 03 серпня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоірзького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 486 (Т1 а.с. 22). [PERSON] та [PERSON] мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.01.2017, серії [NUMBER] від 13.05.2015 та серії [NUMBER] від 13.05.2015 (Т1 а.с. 19-21). 21 травня 2019 року між позивачами [PERSON] та ФОП [PERSON] , що діє від імені і за дорученням ТОВ «ТТВК» тм ТUІ Ukraine, було укладено Договір на туристичне обслуговування, відповідно до умов якого, позивач здійснив замовлення на організацію відпочинку у Єгипті разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] , [INFO] , з 23.05.2019 по 06.06.2019, зі сплатою коштів в розмірі 63000 грн. (Т1 а.с. 23-26). На виконання умов договору про надання туристичних послуг [PERSON] сплатив за тур послуги готівкою турагенту ФОП [PERSON] 21.05.2019 - 63000 грн., та 23.05.2019 2170 грн за квиток, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 21.05.2023 та від 23.05.2019 (Т1 а.с. 29). Згідно проїзного документу, [PERSON] сплатив за квиток на потяг сполученням Кривий Ріг Головний - Київ Пас. відправленням 23.05.2019 о 06-16 год. та прибуттям 23.05.2019 о 11-52 год., вартістю 286,06 грн. (Т1 а.с. 31). Рішенням заступника начальника відділу-начальником 1-го відіпс впс «Бориспіль - 1» капітаном Литвиненко С.П. від 23 травня 2019 року, відмовлено [PERSON] , [INFO] , в перетинанні державного кордону України, у зв`язку із наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу відповідно до постанови Соборного ВДВС м. Дніпра у Дніпропетровській області, від 21.02.2018 ВП [NUMBER] тимчасово обмежено у праві виїзду з України (Т1 а.с. 33). Відповідно до Постанови державного виконавця Соборного відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] про закінчення виконавчого провадження [NUMBER] від 27.03.2018, встановлено, що до відділу надійшла заява стягувача про фактичне виконання виконавчого документа, та враховуючи викладене,

Outcome: partial