Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 26.07.2022 року переведений виконуючим обов`язки завідувача відділенням, лікарем-хірургом-онкологом онкохірургічного відділення №3. В вересні 2022 року його ознайомлено із наказом №141-с від 19.09.2022 року про оголошення йому догани за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме: порушення п.п.2.14,2.19,3.5,4.5 посадової інструкції. Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення в наказі не зазначено, що саме ним було порушено відповідно до визначених п.п.2.14,2.19,3.5,4.5 посадової інструкції обов`язків, адже наказ містить лише узагальнене цитування покладених на нього посадових обов`язків. Тобто, не вказано, з посиланням на фактичні обставини, які саме дії чи бездіяльність ним вчинено, які конкретно плани або заходи він не виконав; не зазначено час вчинення дисциплінарного проступку коли допущено відсутність контролю за заповненням табелю обліку робочого часу працівників відділення, анкетні дані яких також не вказано. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ №141-с від 19.09.2022 року «Про оголошення догани [PERSON] ». \~ \~ \~ \~У наданому відзиві відповідач посилався на те, що позивач є працівником КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» ДОР та займає посаду виконуючого обов`язки завідувача відділенням, лікарем-хірургом-онкологом онкохірургічного відділення №3. У своїй діяльності керується посадовою інструкцією, «Положенням про відділення», наказами та розпорядженнями генерального директора, медичних директорів, посадовою інструкцією чергового лікаря під час чергування по закладу, наказами МОЗ, чинним законодавством України. В порушення вимог п.2.19 посадової інструкції позивач не тільки не повідомив керівництво підприємства про порушення трудової дисципліни лікарем онкохірургічного відділення №3 [PERSON] , який з 22 по 31 серпня 2022 року без поважних причин був відсутній на робочому місці, а й скрив цей факт. Достовірно знаючи, що лікар [PERSON] відсутній на робочому місці, позивач відмітив у табелі обліку робочого часу онкохірургічного відділення №3 про його явку на роботу за цей період і вказав, що лікарем [PERSON] у серпні було відпрацьовано 23 календарні дні. Після того, як керівництву підприємства у вересні 2022 року стало відомо про факт порушення трудової дисципліни підлеглим позивачу працівником [PERSON] , завідувачу було запропоновано дати пояснення з цього приводу. У своєму рапорті і поясненнях від 15.09.2022 року позивач визнав свою провину та вказав, що лікар-хірург-онколог [PERSON] був помилково відмічений у табелі обліку робочого часу, як присутні на робочому місці з 22 по 31 серпня 2022 року. Для виправлення недостовірною інформації позивач подав рапорт про здійснення перерахунку заробітної плати, яка була виплачена лікарю [PERSON] та подав додатковий табель за серпень 2022 року. На підставі рапорту та додаткового табелю [PERSON] було здійснено перерахунок заробітної плати. Таким чином, відсутність контролю з боку позивача за роботою лікарів відділення, за веденням обліку робочого часу, призвів до того, що лікарю [PERSON] було зайво нараховано заробітну плату за період з 22 по 31 серпня 2022 року в сумі 4633 грн. 99 коп. Позивач підписав табель обліку робочого часу із недостовірними даними, не здійснивши контроль за роботою лікарів відділення, чим порушив п.п.2.14,2.19,3.5,4.4 посадової інструкції, а також норми ст.139 КЗпП України (п.1.3 посадової інструкції). При накладені дисциплінарного стягнення відповідач діяв в межах своїх повноважень, у спосіб та в порядку, визначених чинним законодавством. Накладення стягнення відбулось із дотриманням процедури, визначеної КЗпП України. Також відповідач посилався на пропуск позивачем встановлених ст.233 КЗпП України строків для звернення до суду. В зв`язку з цим, просив відмовити в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.01.2023 року позовну заяву було залишено без руху. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 19.01.2023 року, після усунення недоліків, позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві та письмових поясненнях. \~ \~ \~ \~Заслухавши представників сторін, перевіривши доводи, викладені останніми в заявах по суті справи та письмових поясненнях, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] є працівником КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» ДОР та згідно наказу №286-ос від 26.07.2022 року займає посаду виконуючого обов`язки завідувача відділенням, лікарем-хірургом-онкологом онкохірургічного відділення №3. \~ \~ \~ \~Наказом генерального директора КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» ДОР №141-с від 19.09.2022 року [PERSON] було оголошено догану. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. \~ \~ \~ \~За загальним принципом, закріпленим ч.1 ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосовано винятково за порушення трудової дисципліни. \~ \~ \~ \~Таке порушення, у розумінні КЗпП, настає в разі недотримання працівником приписів ст.139 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Наказ про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за своєю юридичною природою є рішенням відповідного суб`єкта згідно з його повноваженнями, яке спрямовано на регулювання трудових відносин у середині колективу, містить норми права (або правила), що були порушені, має персоніфікований характер і розрахований на одноразове застосування. \~ \~ \~ \~Накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення повинні містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. Зі змісту ст.138 КЗпП України вбачається обов`язок саме роботодавця доводити наявність умов, серед яких вина працівника, для притягнення такого до відповідальності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2019 року у справі №515/1087/17 (провадження №61-36903св18) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. Зі змісту наказу №141-с від 19.09.2022 року вбачається, що дисциплінарне стягнення застосовано до позивача «Відповідно до статей 147-149 КЗпП України за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме порушення п.п.2.14,2.19,3.5,4.5 Посадової інструкції: відсутність належного контролю за роботою лікарів відділення, за відсутність контролю за заповненням табелю обліку робочого часу працівників відділення (відображення у табелі обліку робочого часу недостовірної інформації, щодо виконуваної роботи працівниками відділення), які могли привести до безпідставних фінансових витрат підприємства, беручи до уваги пояснення в.о. завідуючого онкохірургічного відділення №3 від 15.09.2022 року [PERSON] ». З дослідженої посадової інструкції завідувача онкохірургічного відділення №3, лікаря-хірурга-онколога, вбачається, що п.3.5 останньої, недотримання якого згідно оскаржуваного наказу стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, визначає право завідувача відділенням давати пропозиції гендиректору та меддиректору КП «ДОКОД» ДОР для заохочення або накладення адміністративного стягнення на медперсонал. Пункт 4.5 посадової інструкції встановлює відповідальність за невиконання вимог цієї посадової інструкції. Згідно п.2.19 посадової інструкції встановлено обов`язок завідувача відділенням повідомляти гендиректору або меддиректору про випадки порушення трудової дисципліни. Поряд з цим, згідно оскаржуваного наказу позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутність належного контролю за роботою лікарів відділення, за відсутність контролю за заповненням табелю обліку робочого часу працівників відділення, а не за нездійснення повідомлення керівництва про випадки порушення трудової дисципліни. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач своїм рапортом від 15.09.2022 року повідомив генерального директора підприємства про помилкове табелювання лікаря [PERSON] як присутнього на робочому місці в період з 22 по 31 серпня 2022 року, в той час, як він перебував у відпустці за свій рахунок, яку належним чином не оформив. Згідно резолюції на рапорті, на підставі останнього генеральних директором доручено бухгалтерії виправити відповідні помилки. З огляду на це, суд також вважає безпідставним посилання в наказі на порушення позивачем п.2.19 посадової інструкції. Пунктом 2.14 посадової інструкції визначено завдання та обов`язки завідувача відділенням спільно зі старшою медичною сестрою та працівником із господарської діяльності ЗОЗ складати графік роботи відділення помісячно. Тобто, вказаний пункт також не стосується обов`язків позивача щодо контролю за роботою та дотриманням трудової дисципліни підлеглими працівниками, обов`язків заповнення табелю обліку робочого часу. Таким чином, зазначені в наказі п.п.2.14,2.19,3.5,4.5 посадової інструкції не встановлювали обов`язків позивача, як в.о.завідуючого відділенням, недотриманнях яких фактично ставилось в провину останньому та стало наслідком його притягнення до дисциплінарної відповідальності. \~ \~ \~ \~Також суд враховує, що оскаржуваний наказ не містять посилань на час вчинення та виявлення проступку, фактичні обставини та суть вчиненого порушення, а містить лише загальні посилання на відсутність з боку позивача належного контролю за роботою лікарів відділення та контролю за заповненням табелю обліку робочого часу працівників відділення. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволеннях позовних вимог, визнавши незаконним та скасувавши наказ КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» ДОР від 19.09.2022 року №141-с «Про оголошення догани [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем встановлених ст.233 строків для звернення до суду, суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою\~цієї статті. Відповідно до ч.ч.2,5,6 ст.124 ЦПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що позивача із оскаржуваним наказом було ознайомлено в день його видачі 19.09.2022 року. \~ \~ \~ \~Позовна заява надійшла до суду 30.12.2022 року засобами кур`єрського зв`язку. \~ \~ \~ \~З долученої до позову накладної №219171 ПП «НВФ «ТВІН-ДМ» вбачається, що позовна заява 16.12.2022 року позивачем була передано кур`єру для доставки до суду. \~ \~ \~ \~Згідно листа ПП «НВФ «ТВІН-ДМ» за вих.№02/12 від 22.03.2023 року та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що вказане підприємство зареєстроване у передбаченому законом порядку та його основним видом діяльності є - квед 53.20 інша поштова та кур`єрська діяльність. \~ \~ \~ \~Також вказаним листом підтверджено, що 16.12.2022 року [PERSON] телефонним зв`язком звернувся до підприємства та замовив послугу кур`єрської доставки. В цей же день до останнього прибув кур`єр [PERSON] , отримав від замовника пакет документів, а саме позовну заяву від 16.12.2022 року, одержувачем яких зазначено канцелярію Кіровського районного суду м.Дніпропетровська. Підтвердженням отримання та направлення документів є накладна №219171 від 16.12.2022 року, яка підписана співробітником підприємства та самим відправником [PERSON] . Доставка виконувалась за договором на разову доставку відправлення, який надруковано на зворотній стороні кур`єрської накладної. \~ \~ \~ \~Стосовно строків достави в листі зазначено, що підприємство здійснює доставку з урахуванням транспортної логістики підприємства, яке обирає оптимальні маршрути для доставки. 16.12.2022 року відправлення було прийнято. 17,18,24 та 25 грудня 2022 року були вихідними днями. 20 та 26 грудня 2022 року логістичний маршрут підприємства не передбачав доставку в Центральний район м.Дніпра. В інші робочі дні суду доставці завадили постійні повітряні тривоги. Тому документи було вручено 30.12.2022 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт подачі позову позивачем 16.12.2022 року за допомогою послуг кур`єрського зв`язку, що надавались ПП «НВФ «ТВІН-ДМ», яке зареєстроване у передбаченому законом порядку та основним видом діяльності якого є інша поштова та кур`єрська діяльність, що з огляду на наведені вище положення ст.124 ЦПК України, свідчить про подачу позову позивачем в межах тримісячного строку, встановленого ч.1 ст.233 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Також суд\~враховує,\~що згідно\~п.1\~Глави ХІХ\~Прикінцеві положення\~КЗпП України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтею 233\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. \~ \~ \~ \~В зв`язку з цим, доводи сторони відповідача щодо пропуску позивачем встановлених ст.233 КЗпП України строків для звернення до суду з даним позовом суд вважає безпідставними. \~ \~ \~ \~Враховуючи задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved