Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] та встановлення факту, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є чоловіком та дружиною, перебували у зареєстрованому шлюбу з 27.09.1958 року. Також заявник просить встановити юридичний факт та визнати що в актовому записі про шлюб №3221 від 27.09.1958 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] міститься помилка в написанні прізвища чоловіка [PERSON] , замість [PERSON] , у написанні прізвища дружини [PERSON] замість правильного [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне майно. Заявник є спадкоємцем після смерті своєї матері. При звернені до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки заявник не може підтвердити родинні відносини зі своєю померлою матір`ю. Крім того, [INFO] помер батько заявника - [PERSON] . При звернені до нотаріальної контори заявнику також рекомендовано звернутися до суду, оскільки є розбіжності в написанні прізвищ його матері та батька. Враховуючи те, що існують розбіжності в написанні прізвищ батьків заявника, заявник позбавлений можливості оформити спадщину після смерті батьків, тому він вимушений звернутися до суду з цією заявою. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 35). Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом доставлення електронного листа електронною поштою (а.с. 34), про причини неявки суду не повідомила. Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області та копії свідоцтва про народження, які містяться в матеріалах справи, заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Одесі (а.с.27-28, 21). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видано Ленінським райбюро ЗАГС м.Одеси від 23.07.1969 року, вказано про те, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.21) [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №1194 (а.с.23). Після смерті батька, відкрилася спадщина на належне йому майно. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька. При звернені до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки заявник не може підтвердити родинні відносини померлого батька [PERSON] та матері - [PERSON] (а.с.25). [INFO] померла матір заявника - [PERSON] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис №6597 (а.с.15). Після смерті матері, відкрилася спадщина на належне її майно. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. При звернені до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки заявник не може підтвердити родинні відносини з померлою матір`ю - [PERSON] (а.с.20). Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] та що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є чоловіком та дружиною, перебували у зареєстрованому шлюбу з 27.09.1958 року, підтверджується матеріалами справи. Таким чином суд приходить до висновку про те, що заява в цієї частині вимог обґрунтована та підлягає задоволенню. Щодо вимог заявника про встановлення юридичного факту та визнання що в актовому записі про шлюб №3221 від 27.09.1958 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] міститься помилка в написанні прізвища чоловіка [PERSON] , замість [PERSON] , у написанні прізвища дружини [PERSON] замість правильного [PERSON] , суд приходить до наступного. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу. Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI „Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття ,зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI). Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Відповідно до п. 1.1. розділу 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Таким чином, суд вважає, що діючим законодавством не передбачено встановлення факту помилки в актовому записі про шлюб, тому заявнику, у разі необхідності, потрібно звернутися до суду з вимогою про внесення відповідних змін до актового запису цивільного стану. Тобто, заявником невірно обрано спосіб захисту свої прав та інтересів, оскільки суд вважає, що належним способом захисту особистих немайнових прав заявника у даному випадку буде встановлення неправильності в актових записах цивільного стану. При таких обставинах, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] . На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: partial