Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Адвокат Андроник Б.В., який діє в інтересах [PERSON] , подав до Кіцманського районного суду Чернівецької області заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] перед досягненням пенсійного віку звернувся до сервісного центру Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою від 20.12.2022 № 12205 про призначення пенсії та надав необхідні документи. Однак, йому роз`яснили, що надана ним архівна довідка не може бути врахована при призначенні пенсії, оскільки у архівній довідці № 01-12/461 від 29.09.2022 наявні розбіжності по батькові « [PERSON] », « [PERSON] » (російською мовою). Посилається на те, що факт належності [PERSON] архівної довідки № 01-12/461 від 29.09.2022 року підтверджується паспортом, РНОКПП, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, трудовою книжкою, військовим квитком, тому просив заяву\~задовольнити,\~встановити факт\~належності вищевказаної\~довідки. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи ГУ ПФУ в Чернівецькій області Милана Скрипник у судове засідання не з`явилася, скерувала заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи просила урахування надані заявником докази. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа\~\~ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так, судом встановлено, що факт належності архівної довідки від 29.09.2022 № 01-12/461 заявнику підтверджується: паспортом громадянина України № [NUMBER] , орган, що видав 7318 від 12.02.2019 року, свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № [NUMBER] від 04.01.2003, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] , трудової книжки серії [NUMBER] та військовим квитком № [NUMBER] . Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість\~\~кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їхній сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved