Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 24 грудня 2021 року між нею, [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 535 від 24.12.2021 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За період перебування у шлюбі спільне життя з відповідачем не склалося. Останній практично весь календарний рік проживає окремо в різних областях України. Вона фактично проживає в м.Києві, а відповідач в м.Коростень. Спільний побут не ведуть, спільний сімейний бюджет відсутній. Відповідно різняться сімейні цінності та ставлення до родини в цілому. Можливості зберегти сім`ю не мають. Спільних дітей не мають. Вважає, що подальше спільне сімейне проживання та збереження шлюбу негативно впливає та суперечить її інтересам та інтересам відповідача в цілому. На примирення не згодна. Просить постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 24 грудня 2021 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 535 від 24.12.2021 року та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . 31.03.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 06.04.2023 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. 11.04.2023 року від відповідача надійшла заява в якій зазначено про визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.12.2021 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, актовий запис № 535. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved