Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на випадок своєї смерті залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав у рівних частинах йому та його сестрі [PERSON] [INFO] померла його мати [PERSON] , якій за життя на праві власності належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , однак свідоцтво про право власності на нього не видавалося. В березні 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса щодо надання консультації з приводу шляхів оформлення прав на спадкове майно померлої [PERSON] . За результатами перевірки Спадкового реєстру нотаріус повідомила його про те, що [PERSON] на випадок смерті залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала у рівних частинах йому та його сестрі [PERSON] . На повторне звернення до приватного нотаріуса Сятиня Т. С., остання роз`яснила про неможливість відкриття спадкової справи за майном померлої [PERSON] і рекомендувала звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої. Посилаючись на необізнаність про існування вищевказаного заповіту [PERSON] та вказуючи, що інші спадкоємці [PERSON] за законом із заявами про прийняття спадщини не зверталися і на день смерті спадкодавця з нею не проживали та не були зареєстровані, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері. Ухвалою суду від 27.04.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.05.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представником позивача подано заяву з проханням розгляду справи без його участі. Від Міжгірської селищної ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали відзиви на позов, в яких висловлено позицію про визнання позовних вимог, розгляд справи просили проводити без їх участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 9, 11). Як вбачається з довідки старости Верхньобистрянського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 27.03.2023 №97, [PERSON] був постійним мешканцем [ADDRESS] , разом з ним на день смерті проживала і була зареєстрована лише його дружина, [PERSON] (а.с. 13). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 16.11.2011 секретарем виконкому Верхньобистрянської сільради, зареєстрований в реєстрі за №32, згідно якого він все своє майно заповідав у рівних частинах позивачу та його сестрі [PERSON] (а.с. 12). За змістом витягу зі Спадкового реєстру від 29.03.2023 №71970557, заповіт [PERSON] від 16.11.2011 є чинним (а.с. 14). Витяг зі Спадкового реєстру від 29.03.2023 №71970510 підтверджує той факт, що спадкові справи до майна [PERSON] не заводилися і свідоцтва про право на спадщину за його майном не видавалися (а.с. 15). Вищевказані обставини свідчать про те, що все майно [PERSON] успадкувала його дружина. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 16). Як вбачається з довідки старости Верхньобистрянського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 27.03.2023 №98, [PERSON] була постійною мешканкою [ADDRESS] , разом з нею на день її смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с. 18). За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , однак свідоцтво про право власності на нього не видавалося (а.с. 22). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 16.11.2011 секретарем виконкому Верхньобистрянської сільради, зареєстрований в реєстрі за №31, згідно якого вона все своє майно заповідала у рівних частинах позивачу та його сестрі [PERSON] (а.с. 17). Довідкою приватного нотаріуса Сятиня Т. С. від 29.03.2023 за №17/01-16, позивачу було роз`яснено про неможливість відкриття спадкової справи за майном померлої [PERSON] і рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої. Також нотаріусом була проведена перевірка даних Спадкового реєстру і встановлено, що заповіт [PERSON] від 16.11.2011 не змінений і не скасований, спадкові справи за [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину за її майном не видавалися (а.с. 21). Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на відсутність у відповідачів заперечень щодо заявлених вимог, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємця, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved