Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

18 січня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 19, 20-21, 26 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», статті 22, 48 Закону України « Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», статті 11, 16, 257, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення станом на 31 грудня 2022 року в сумі 61 860,65 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні. Позов обґрунтовується тим, що КП «Славутич-Водоканал» з 25.11.2016 відповідно до пункту 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, в редакції від 11.06.2017, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26.06.2017 № 342. Послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV на основі типового договору. Пропозиція щодо укладення договору спрямована всім без винятку споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «Славутич-Водоканал» - https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.12.2022 за № 319078815 вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 16.03.2010 виконавчим комітетом Славутицької міської ради. Вказаний будинок забезпечений технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки підключений до загальноміських систем водопостачання та водовідведення. Такі послуги вказаному будинку надаються постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлялися, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилали. З 25.11.2016 для укладення письмового договору про надання вищезазначених житлово-комунальних послуг відповідачі до позивача не зверталися, однак в період з серпня 2017 року споживали надані послуги, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до пункту 2 статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] видно, що у зв`язку з неповнотою та нерегулярністю виконання споживачами обов`язків по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, з 2017 року почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 31.12.2022 становить 61 860 гривень 65 копійок. В зв`язку з тим, що відповідачами зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг. Ухвалою судді від 09 лютого 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02 березня 2023 року. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 27 березня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 10 квітня 2023 року на підставі пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України. 10 квітня 2023 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 28 квітня 2023 року. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано клопотання директора Джалаляна К., в якому він просив розглянути справу без участі представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повторно в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверти із судовими повістками повернулися до суду не врученими з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким адресовано судові повістки разом із позовною заявою, додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копії ухвал про відкладення розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідачі до суду не направили. Клопотання про відкладення розгляду справи не подали. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшли. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 28 квітня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.11.2022 за № 319078815, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 16.03.2010 виконавчим комітетом Славутицької міської ради (а. с. 34-36). Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. З інформації № 15-08/83, 15-08/84, 15-08/85, 15-08/87, виданої 09 лютого 2023 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, вбачається, що за даними Реєстру Славутицької територіальної громади відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 44-47). Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого водопостачання та водовідведення. Виходячи з викладеного, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як співвласники житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані за вказаною адресою, є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з особовим рахунком № [NUMBER] . За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Комунальне підприємство «Славутич Водоканал» відповідно до частини 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», рішення Славутицької міської ради Київської області від 08.07.2016 № 278-15-VІІ, рішення Славутицької міської ради Київської області від 25.11.2016 № 429-18-VІІ, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017, є єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 (а. с. 6-7; 95). Пунктом 2.1 Статуту КП «Славутич-Водоканал» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 28.01.2022 № 574-10-VІІІ, передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення виконання міських та загальнодержавних заходів з реформування, розвитку та утримання житлово-комунального господарства, здійснення діяльності в сфері централізованого водопостачання та водовідведення, іншої господарської діяльності (а. с. 10-15). Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 342 від 26 червня 2017 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» (а. с. 9). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 року № 85). Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої ). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV (далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон № 1875- ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону). Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. № 933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), який є договором приєднання та розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir (а. с. 89-91). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як споживачі вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] , свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору. Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першої статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Як вбачається з частини п`ятої статті 13 Закону № 2189-VІІІ, публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що власники житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir вчинили дії щодо відключення (відмови) від вказаної комунальної послуги. Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, часткової сплати за надані послуги, власники вказаного житлового будинку : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2022 , та був розміщений на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал». 01 квітня 2022 року КП «Славутич-Водоканал», як виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, на офіційному веб-сайті підприємства https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а. с. 24-30). Відповідно до пункту 5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил. Положеннями пункту 14 цих Правил Надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, суд дійшов висновку, що з 01 травня 2022 року вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Славутич-Водоканал» та споживачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «Славутич-Водоканал», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг власники житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не вчинили дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Комунального підприємства «Славутич-Водоканал», розміщеного на офіційному веб-сайті https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на https://vodaslav.com.ua/. Згідно з пунктом 5 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 6 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 33 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 35 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги. Фактом приєднання споживачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуг та часткову оплату спожитих послуг. Так, згідно з інформаційною довідкою КП «Славутич-Водоканал» за адресою: м. Славутич, Київський квартал, будинок № 86, відсутні індивідуальні засоби обліку води (лічильники), у зв`язку з чим послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по вказаній адресі надаються за тарифами, які встановлені уповноваженими органами та згідно з діючими нормативами споживання (нормами) з розрахунку на кількість зареєстрованих осіб, в даному випадку на чотири особи (а. с. 94). Довідкою про нарахування та оплату за послуги холодного водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , № 02 від 04.01.2023 і розрахунком нарахування та оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою підтверджено нарахування за надані послуги з 01 серпня 2017 року по 31 грудня 2022 року та часткову їх оплату (а. с. 31-33). Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 224 від 10.05.2017, № 581 від 12.10.2017, № 417 від 14.06.2018, № 109 від 22.02.2018, № 12 від 24.01.2019, № 213 від 28.05.2021 (а. с. 18-23). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ. Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У відповідності до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачам за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за період з 31 серпня 2017 року по 31 грудня 2022 року, що становить 61 860 гривень 65 копійок, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача відповідно до положень частини третьої статті 9 Закону № 2189-VІІІ, статті 543 ЦК України солідарно заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 31 серпня 2017 року по 31 грудня 2022 року в сумі 61 860 гривень 65 копійок. За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення № 475 від 12 січня 2023 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні (а. с. 1). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1, зв. ст.). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні, в рівних частках з кожного по 671 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved