Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», на виконання своїх зобов`язань надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії, але він неналежно виконує свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, має заборгованість. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2019 по 01.12.2022 в розмірі 14427,04 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Процесуальні дії у справі. 15.02.2023 позовна заява надійшла до суду. 13.03.2023 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 14.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема - відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, ніяких клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і є споживачем послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги здійснює не в повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість. За розрахунком позивача, заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.04.2019 по 04.11.2021 становить 8968,73 грн., за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.12.2022 - 5195,50 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.12.2022 - 262,81 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідним розрахунком, який відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. З часу набрання чинності цим Законом, споживачам встановлено плату за абонентське обслуговування, згідно з п.11 ч.1 ст.1 якого - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 ч.2 ст.7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього законом обов`язки з утримання житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги здійснює не в повному обсязі, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь загальної суми заборгованості. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved