Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, у якій просила витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» з чужого незаконного користування земельну ділянку, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2014 №2-1559 з кадастровим номером 0521084500:06:003:0109, площею 3,7535 га, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області; скасувати рішення державного реєстратора Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області Ланового Володимира за індексним номером 41796855 від 26.06.2018 року; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2014 №2-1559 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0521084500:06:003:0109, площею 3,7538 га., яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. В 2015 році позивачем [PERSON] було укладено договір оренди землі з ТОВ «Агротал» терміном на 7 років. Позивач [PERSON] дізналася, що обробіток її земельної ділянки здійснює ТОВ «Поділля Агропродукт». При цьому жодних договорів з відповідачем щодо передачі йому в оренду земельної ділянки [PERSON] не підписувала, згоду на обробіток не надавала. Право оренди земельної ділянки зареєстроване за ТОВ «Поділля Агропродукт» на підставі договору оренди землі від 20.04.2018 року. Право оренди за договором було зареєстровано державним реєстратором Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької Лановим Володимиром Васильовичем. Індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41796855 від 26.06.2018 року. Позивач [PERSON] стверджує, що договору оренди землі з ТОВ «Поділля Агропродукт» не підписувала, а також не бажала продовжувати договір з ТОВ «Агротал». На її думку підписи з боку [PERSON] є підробленими з метою незаконного використання належної позивачу земельної ділянки понад строк, встановлений первинним договором з ТОВ «Агротал». Ухвалою від 24.12.2021 провадження по вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31.03.2023 підготовче провадження у справі закрито. Призначено до судового розгляду по суті. Представник відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» Барішевський О.В. подав заяву, в якій просив судове засідання, призначене на 27.04.2023 відкласти у зв`язку із його зайнятістю в Верховному суді у іншій справі №902/1079/21. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бурка В.Р. в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність, задовольнити позов в повному обсязі та задовольнити клопотання про стягнення витрат на правову допомогу. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача «ТОВ «Поділля Агропродукт» Барішевського О.В. про відкладення розгляду справи, так як воно не обґрунтоване та подане з метою затягування розгляду справи. Зазначив, що відповідачем у даній справі є юридична особа, а тому відсутність певного представника цієї особи не позбавляє її права уповноважити інших осіб на представлення її інтересів в суді для своєчасного розгляду та вирішення справи відповідно до ст. 2 ЦПК України. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Причини їх неявки суду невідомі. Будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Підстав для відкладення судового засідання або оголошення перерви у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. За вказаних обставин, враховуючи, що представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання, просив відкласти його на іншу дату, суд розцінює це як зволікання у розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2014 №2-1559 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0521084500:06:003:0109, площею 3,7535 га, яка розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с. 10, 11). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області Лановим В.В. зареєстровано право оренди за договором. Індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41796588 від 26.06.2018 (а.с. 12-14). Відповідно висновку експертів Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України №5595/5596/22-21 від 03.03.2023 року підпис від імені [PERSON] у договорі оренди б/н від 220.04.2018, укладений між [PERSON] та ТОВ «Поділля Агропродукт» - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] у договорі оренди №б/н від 20.04.2018, укладений між [PERSON] та ТОВ «Поділля Агропродукт» - виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 138-143). Згідно із ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 цієї ж статті). У ст.203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно із ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС. У постанові колегії суддів другої судової палати КЦС від 22.01.2020 у справі №674/461/16-ц зроблено висновок, що "підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами". Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.14 закону "Про оренду землі" договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином судом встановлено, що договір оренди землі б/н від 20.04.2018 позивач [PERSON] не підписувала. Відповідно умов не узгоджувала, що свідчить про відсутнє волевиявлення на укладенння договору, тобто договір між [PERSON] та ТОВ «Поділля Агропродукт» є таким, що не укладений. У постанові Великої палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц зазначено: "Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до ст.204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч.2, 3 ст.215 ЦК, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом з тим ВП ВС констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення". Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і по захист яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Враховуючи вищезазначене, спірний договір суд вважає не укладеним, однак здійснення його державної реєстрації порушує право позивача на користування земельною ділянкою. Пунктом 2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав несе заявник, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 ч.1 ст. 27 цього ж Закону встановлено, що підставою для реєстрації права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного установленому в законому порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник позивача Слободяник Г.Д. надав витяг з договору про надання правничої допомоги від 01.11.2021 та акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 01.11.2021 року, згідно яких загальна вартість наданих адвокатських послуг позивачу [PERSON] склала 10000 гривень. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача. Враховуючи вищезазначене, договір є не укладеним, у зв`язку з чим він не підлягав державній реєстрації, а реєстрація цього договору порушує право позивача [PERSON] на вільне використання земельної ділянки власником якої вона є, тому державна реєстрація цього договору підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем [PERSON] за проведення судової почеркознавчої експертизи та сплату судового збору, які документально підтверджені, а також витрати на правову допомогу.

Outcome: approved