Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

У грудні 2022 року Акціонерне товариство\~ комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість\~ у сумі 20758,91 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 березня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNN0GK00000005, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 79717.80 грн., на термін до 04.03.2028, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. Однак в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому на суму заборгованості за тілом кредиту за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 позивачем нараховано інфляційні втрати у сумі 14623,79 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 6135,12 грн. Ухвалою суду від 09 січня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 04 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №DNN0GK00000005, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 79717,80 грн., на строк до 04 березня 2028 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв`язку з недотриманням позичальником взятих на себе зобов`язань утворилась заборгованість за кредитним договором №DNN0GK00000005 від 04 березня 2008 року позичальник станом на 23.02.2019 мав заборгованість за тілом кредиту у розмірі 67687,33 грн., яка у подальшому змінювалась, станом на 23.02.2022 складала 68343,83 грн. На вказану суму позивачем нараховану заборгованість у розмірі 20758,91 грн. за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, яка складається з: 14263,79 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 6135,12 грн. - 3% річних від простроченої суми. За змістом положень ч. 1ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Згідно з положеннями ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення. Наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки відповідачем не було виконано грошове зобов`язання по виплаті сум кредиту, кредитор, в силу положень ст. 625 ЦК України, має право на стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції по договорам, укладеним у національній валюті, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку інфляційних витрат та 3 % річних, здійсненого позивачем, у зв`язку з невиконанням з боку відповідача обов`язку, щодо сплати суми боргу за кредитним договором - інфляційні нарахування складають 14623,79 грн., та 6135,12 грн. 3 % річних. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: approved