Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що протягом сімейного життя стосунки між ними поступово погіршувалися. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідачка влаштовує постійні сварки, ображає його. Збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини фактично припинені, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбу з відповідачкою неможливе та таким, що суперечить його інтересам. Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.22-23), в обґрунтування якого покликаючись на те, що вони проживають спільно за однією адресою, ведуть спільне господарство, розділяють між собою обов`язки подружжя. У сімейному житті між ними відбуваються побутові сварки, однак такі не є суттєвими. Жодних розмов щодо поділу спільного майна подружжя між ними не проводилося. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, суду пояснив, що миритися з дружиною наміру не має та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що вони продовжують проживати разом за однією адресою, вони ведуть спільне господарство, вона готує їжу, яку позивач їсть, відтак сімейні відносини між ними продовжуються. Представник відповідачки підтримав її думку. Заяв та клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14-15). Ухвалою судового засідання від 15.05.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки про надання строк для примирення (а.с.27). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/472/23 відповідачки [PERSON] (а.с.19). Позиція суду. Суд, зважаючи на позицію сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.11.1987 у Виконавчому комітеті Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №15. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 21.03.2023 серії [NUMBER] (а.с.5). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та відсутності згоди відповідачки (на час подання позову до суду) на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104 та 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з мотивів фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачкою, небажання їх поновлення та подальшого збереження, оскільки це суперечитиме його інтересам. Водночас відповідачка покликається на обставини, які, на її переконання, свідчать про продовження між ними шлюбних стосунків. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що свобода шлюбу, закріплена у Конституції України (стаття 51) та Сімейному кодексі України (стаття 24), є однією з основних засад сучасного сімейного права. Особа має право вільно вирішувати питання не тільки щодо укладення шлюбу, але й щодо збереження шлюбу чи його розірвання та припинення шлюбних відносин. Таке право є безумовним і не може ставитися у залежність від бажання іншого з подружжя, який може як погоджуватися, так і не погоджуватися з цим. Ключовим у питанні збереження сім`ї, зважаючи на приписи статті 112 СК України, є те, щоб таке збереження не суперечило інтересам одного з подружжя. Також, суд зазначає, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved