Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Сікач Олександр Миколайович звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2022 у цивільній справі № 753/14178/21 визнано право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна №173398160 від 11.07.2019 наявні відомості про обтяження за № 1370801, зареєстроване 12.10.2004 Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою - арешт 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої являється [PERSON] (боржник), накладений на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва АА 897276 від 20.10.2003. Представник позивача 13.09.2022 звернувся до Дарницького районного відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням припинити обтяження щодо належної позивачу на праві приватної власності квартири за адресою: [ADDRESS] , за результатами розгляду якого встановлено, що станом на 26.10.2022 у Відділі не перебувають виконавчі провадження у відношенні [PERSON] , строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, у зв`язку із чим скасування арешту можливо на підставі ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням суду. У судове засідання представник позивача Сікач О.М. не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] та його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, що підтверджується оголошенням на сайті «Судової влади» та повернутим поштовим конвертом та довідкою про причини повернення, яке надійшло на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», однак у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв від неї не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на квартиру на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 28.02.1997 від продавця [PERSON] , якому належала квартира на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 13.03.1996. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2022 у цивільній страві № 753/14178/21 визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 13.03.1996, зареєстрований на Київській універсальній біржі за № B1001/2440 укладений між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] , виданої Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою від 11.07.1995 року № 2-2419 та у відповідності з довідкою опікунської ради Дарницького району м. Києві від 29.11.1995 № 1250/07 та [PERSON] ; витребувано з незаконного володіння [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] ; поновлено право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; визнано право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна №173398160 від 11.07.2019 встановлено, що 12.10.2004 Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за № 1370801 - арешт 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої являється [PERSON] (боржник) на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва АА 897276 від 20.10.2003, додаткові дані: архівний номер 6245086KIEV16, архівна дата 28.10.2003, дата виникнення 28.10.2003, № реєстру: 218328-137, внутр. № 1F01893D2BF445317D42. 13.09.2022 представником позивача подано запит до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням припинити обтяження щодо належного позивачу на праві приватної власності квартири за адресою: [ADDRESS] , здійснених на підставі постанови АД 897276 від 20.10.2003, виданої відділом державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва. Відповідно до відповіді Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.10.2022 встановлено, що станом на 26.10.2022 у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчі провадження стосовно [PERSON] відсутні, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст.. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, враховуючи, що квартира за адресою: [ADDRESS] , відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2022 у цивільній страві № 753/14178/21 є власністю позивача, наявне обтяження - арешт 1/4 частини вказаної квартири, що унеможливлює реєстрацію права власності на вказану квартиру за позивачем, відсутність виконавчого провадження у відношенні відповідача, зважаючи, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved