Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району звернувся до суду з позовом в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до відповідачки [PERSON] , треті особи - Запорізький міський центр соціальних служб Запорізької міської ради, Комунальний заклад «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , та неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей, [PERSON] , помер у 2016 році, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 23.04.2016, виданим Запорізьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області. Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 05.10.2018 перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у зв`язку з ухилянням матері від виконанням батьківських обов`язків (накази від 05.10.2018 № 790-793). Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , постійно проживають з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , тривалий час, з 2007 року, постійно проживає в сім`ї тітки, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина навчається у ЗШ № 76 з першого класу, за інформацією навчального закладу мати, [PERSON] , життям і навчанням дитини майже не цікавиться, зверталась лише з метою оформлення безкоштовного оздоровлення. Умови для утримання, навчання та розвитку дитини створила тітка, [PERSON] , в родині якої проживає дитини (інформація від 18.03.2021). Родина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати, [PERSON] , за весь час перебування дітей на обліку в службі (управлінні) не спромоглася створити необхідних умов для утримання та виховання дітей, їх повноцінного навчання та розвитку. Так, під час численних відвідувань родини за місцем проживання спеціалістами встановлено, що умови проживання незадовільні, помешкання потребує ремонту та прибирання, є таргани, діти не мають окремих місць для сну та відпочинку, постільна білизна брудна, місце для навчання не облаштоване (підтверджується актами обстеження від 04.08.2016, 04.01.2017, 26.01.2017, 13.08.2018, 07.11.2018, 16.01.2019, 05.08.2019, 29.04.2020, 31.08.2020, 03.11.2020, 26.11.2020, 02.02.2021, 15.04.2021, 29.04.2021, 19.08.2021, 08.12.2021). Спеціалістами відділу служби з матір`ю, [PERSON] , проводились численні бесіди з приводу зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно дітей, вона була ознайомлена з нормами законодавства України щодо відповідальності батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків щоразу підчас відвідування родини, а також письмово (05.01.2017, 14.09.2018, 02.09.2020, 03.10.2020, 02.02.2021, 19.08.2021, 08.11.2021). [PERSON] характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв, не має постійного місця роботи (зі слів працює дистанційно, неофіційно), утримує дітей за рахунок пенсії по втраті годувальника, яку отримує після смерті батька дітей. [PERSON] під соціальним супроводом Запорізького міського центру соціальних служб не перебуває, вважає себе такою, що самостійно справляється з життєвими труднощами, проблеми у вихованні, утриманні дітей не визнає. Відповідно до інформації КНП «ЗЦПМСД №1» від 19.03.2021 мати приймає участь в обстеженні, лікуванні, вакцинації та оздоровленні не в повному обсязі, проте скарги на неналежне виконання нею батьківських обов`язків не надходили. Під час чергового відвідування родини за адресою проживання 08.12.2021 встановлено, що санітарний стан помешкання незадовільний, кімнати потребують прибирання та ремонту, речі розкидані, брудні, повітряний режим не дотримується, а також наявні таргани. Спеціалістами відділу проведено бесіду з матір`ю дітей, вона попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, вона була запрошена до відділу для проведення бесіди на наступний день - 09.12.2021. Станом на 23.12.2021 [PERSON] до відділу служби не з`явилася, не телефонувала, будь-яких пояснень не надавала. 23.12.2021 представник відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з представниками сектору ювенальної превенції відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУБП в Запорізькій області та ЗМЦСС проведено оцінку рівня безпеки дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дітей у родині «дуже небезпечно», необхідне прийняття рішення про негайне відібрання дітей у матері. В цей же день малолітні доставлені до Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де перебувають по теперішній час на повному державному забезпеченні. Також у позовній заяві зазначено, що на момент виходу за адресою та проведення оцінки рівня безпеки дітей 23.12.2021 неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вдома не було, зі слів матері він перебуває у тітки на території Комунарського району м. Запоріжжя. Проте, 24.12.2021 стало відомо, що він повернувся додому. З 24.12.2021 дитина проживає в сім`ї тітки, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження 28.12.2021 умов проживання дітей за вказаною адресою, встановлено, що умови проживання створені, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі. На момент відвідування в родині [PERSON] проживають 2 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 24.12.2021 головою районної адміністрації Запорізької міської по Олександрівському району за поданням відділу служби (управління) у справах дітей прийнято розпорядження № 605р «Про негайне відібрання малолітніх [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008, орган опіки та піклування, у разі прийняття рішення про відібрання дитини у батьків, має у семиденний строк звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав. Питання про соціальний захист дітей родини [PERSON] 29.12.2021 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району (протокол № 34). За результатами розгляду питання, враховуючи ситуацію в родині, стан виконання матір`ю батьківських обов`язків, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] . За даних обставин орган опіки та піклування вважає [PERSON] такою, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставною для позбавлення її батьківських прав. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 12 цього Закону зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Законодавство України в частині захисту прав та інтересів дітей передбачає, що для виховання малолітньої дитини потрібно створити всі необхідні умови: мати постійне місце проживання, дохід, можливість забезпечити дитині відповідно віку та стану здоров`я харчування, медичний догляд, лікування, навчання, підготовку до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьків батьківських прав, так якщо зокрема мати/батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.08.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.11.2022. Представник позивача Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях проти позову заперечувала, просила надати їй час влаштуватися на роботу, виявила бажання самостійно опікуватися дітьми. У той же час, вона так і не надала до суду жодного доказу на підтвердження працевлаштування і створення необхідних умов для належного проживання і розвитку дітей. Представник третьої особи - Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради, під час розгляду справи підтримав позицію позивача і вважав за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Від третьої особи - Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради представник до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не надав, викликався у судові засідання належним чином. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , відповідно до їх свідоцтв про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-11). Батько дітей, [PERSON] , помер у [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 23.04.2016, виданим Запорізьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області (а.с. 15). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громад міста Запоріжжя, мати дітей, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 68). У судовому засіданні вивчено та оголошено письмові докази, надані позивачем, а саме, копії: актів обстеження умов проживання від 04.08.2016, 04.01.2017, 26.01.2017, 13.08.2018, 07.11.2018, 16.01.2019, 05.08.2019, 29.04.2020, 31.08.2020, 03.11.2020, 26.11.2020, 02.02.2021, 15.04.2021, 29.04.2021, 19.08.2021, 08.11.2021, 08.12.2021, наказів Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 05.10.2018 №790, №791, №792, №793, актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.12.2021, актів прийому дитини до центру від 23.12.2021, розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 24.12.2021 №605р, листа Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 23.12.2021 №03-03/1675, листа Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, пояснень [PERSON] від 28.12.2021, педагогічної характеристики на [PERSON] від 18.03.2021 №01-24/47, листа КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №1» від 19.03.2021 №652/01-13, повідомлень про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків від 14.09.2018, 05.01.2017, пояснень [PERSON] від 14.09.2018, 24.12.2021, 05.01.2017, 05.08.2016, пояснювальної [PERSON] , заяви [PERSON] , листів Служби у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області від 13.06.2016 №01-17/425, від 11.07.2016 №01-17/524 (а.с.16-64). З наданих доказів, зокрема, із наказів Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 05.10.2018 № 790-793, встановлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітній [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже досяг повноліття, з 05.10.2018 перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Підставою взяття дітей на облік було ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , постійно проживають з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Із педагогічної характеристики на [PERSON] від 18.03.2021 №01-24/47встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , тривалий час, з 2007 року, постійно проживає в сім`ї тітки, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина навчається у ЗШ № 76 з першого класу, за інформацією навчального закладу мати, [PERSON] , життям і навчанням дитини майже не цікавиться, зверталась лише з метою оформлення безкоштовного оздоровлення. Умови для утримання, навчання та розвитку дитини створила тітка, [PERSON] , в родині якої проживає дитини. Мати, [PERSON] , за весь час перебування дітей на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради не спромоглася створити необхідних умов для утримання та виховання дітей, їх повноцінного навчання та розвитку. Так, із актів обстеження умов проживання від 04.08.2016, 04.01.2017, 26.01.2017, 13.08.2018, 07.11.2018, 16.01.2019, 05.08.2019, 29.04.2020, 31.08.2020, 03.11.2020, 26.11.2020, 02.02.2021, 15.04.2021, 29.04.2021, 19.08.2021, 08.12.2021 встановлено, що умови проживання родини [PERSON] незадовільні, помешкання потребує ремонту та прибирання, є таргани, діти не мають окремих місць для сну та відпочинку, постільна білизна брудна, місце для навчання не облаштоване. Спеціалістами з [PERSON] проводились численні бесіди з приводу зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків відносно дітей, вона була ознайомлена з нормами законодавства України щодо відповідальності батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків щоразу підчас відвідування родини, а також письмово. Під час чергового відвідування родини за адресою проживання 08.12.2021 встановлено, що санітарний стан помешкання незадовільний, кімнати потребують прибирання та ремонту, речі розкидані, брудні, повітряний режим не дотримується, а також наявні таргани. Спеціалістами відділу проведено бесіду з матір`ю дітей, вона попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, вона була запрошена до відділу для проведення бесіди на наступний день - 09.12.2021. Станом на 23.12.2021 [PERSON] до відділу служби не з`явилася, не телефонувала, будь-яких пояснень не надавала. Із листів Служби у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області від 13.06.2016 №01-17/425, від 11.07.2016 №01-17/524 та актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.12.2021 встановлено, що [PERSON] характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв, не має постійного місця роботи (зі слів працює дистанційно, неофіційно), утримує дітей за рахунок пенсії по втраті годувальника, яку отримує після смерті батька дітей. [PERSON] під соціальним супроводом Запорізького міського центру соціальних служб не перебуває, вважає себе такою, що самостійно справляється з життєвими труднощами, проблеми у вихованні, утриманні дітей не визнає. Відповідно до інформації КНП «ЗЦПМСД №1» від 19.03.2021 мати приймає участь в обстеженні, лікуванні, вакцинації та оздоровленні не в повному обсязі, проте скарги на неналежне виконання нею батьківських обов`язків не надходили. Із актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.12.2021 та листа Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради судом встановлено, що за результатами проведення оцінки рівня безпеки дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зроблено висновок про те, що подальше перебування дітей у родині «дуже небезпечно», необхідне прийняття рішення про негайне відібрання дітей у матері. В цей же день малолітні доставлені до Комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де перебувають по теперішній час на повному державному забезпеченні. Крім того, на момент виходу за адресою та проведення оцінки рівня безпеки дітей 23.12.2021 неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вдома не було, зі слів матері він перебував у тітки на території Комунарського району м. Запоріжжя. Із пояснень [PERSON] від 28.12.2021 судом встановлено, що з 24.12.2021 неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає в сім`ї тітки, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження 28.12.2021 умов проживання дітей за вказаною адресою встановлено, що умови проживання створені, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі. На момент відвідування в родині [PERSON] проживають 2 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 24.12.2021 головою районної адміністрації Запорізької міської по Олександрівському району за поданням відділу служби (управління) у справах дітей прийнято розпорядження № 605р «Про негайне відібрання малолітніх [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] ». Тобто, з наведеного вбачається, що мати свідомо самоусунулись від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною другою статті 157 Сімейного кодексу України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Питання про соціальний захист дітей родини [PERSON] 29.12.2021 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району (протокол № 34). За результатами розгляду питання, враховуючи ситуацію в родині, стан виконання матір`ю батьківських обов`язків, прийнято рішення про доцільність звернення до суду з заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що дійсно [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , про що свідчить той факт, що вона самоусунилась від виконання батьківських обов`язків, не бере належної участі в їх житті та вихованні, двох своїх дітей віддала на утримання родички, про що зазначив позивач у своєму позові, та це не спростовано відповідачкою. У діях відповідачки проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дітей, відповідачка не вживає належних дій щодо забезпечення та виховання дітей. При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідачки проти позову, оскільки навіть за весь час розгляду даної справи вона не спромоглася офіційно працевлаштуватися і навести лад у квартирі, хоча суд двічі надавав їй час для вжиття відповідних заходів та відкладав судові засідання. Матеріали справи містять належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України на підтвердження того, що відповідачка байдуже ставиться до дітей, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для належного виховання відповідачкою дітей, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачкою та дітьми майже відсутній, вона не виявляє до дітей належного батьківського піклування, їх долею належним чином не цікавиться. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У той же час, оскільки станом на дату ухвалення даного рішення [PERSON] , [INFO] , вже досяг повноліття, суд не вбачає підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно нього. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до положень ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: partial