Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

представник позивача АТ КБ «Приват Банк» за довіреністю Гребенюк О.С. в позовній заяві просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04.07.2019 у розмірі 256 646 грн. 13 коп. станом на 07.12.2022, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 849 грн. 69 коп., посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04.07.2019. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приват Банк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Копія «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви, а з метою підтвердження їх відповідності (автентичності) також надається копія наказу банку про їх затвердження. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 10.07.2019, отримав картку типу: преміальна картка World Elite кредитний ліміт 400 000,00 грн.. Номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначено у довідці про отримання картки. Отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідкою про отримання картки та випискою по рахунку. Інформація щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується довідкою про зміну кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.5 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.63 договору короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. П. 1.1.5.1 договору передбачена можливість зміни тарифу та інших невід`ємних частин договору, про що банк повідомляє клієнта щодо внесених змін шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації у відділеннях банку, смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта, повідомлення на електронну пошту клієнта, інформування у системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу», IVR-дзвінки, повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування, месенджеру, шляхом направлення листа поштою. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або тарифів, клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.6.5 договору. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п.2.1.1.3.1 договору погашення кредиту та процентів: договірним списанням - клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором; внесенням клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунку, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно до п.2.1.1.3.2 договору мінімальний обов`язків платіж розмір боргових зобов`язань відповідача розрахований в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом строку кредиту. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Представник позивача обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що в редакції умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74,4% - для преміальної картки World Elite. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 07.12.2022 має заборгованість - 256 646,13 грн., яка складається з наступного: - 233 052,14 грн. - заборгованість за кредитом, 8 622,85 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 14 971,14 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0.00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; - 0,00 грн. - нарахована пеня; - 0.00 грн. - нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приват Банк», що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Петльована Н.С. в своєму відзиві на позовну заяву просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю та стягнути з позивача витрати на правову допомогу, понесені відповідачем, посилаючись на те, що надана позивачем анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку не містить інформації про погоджений сторонами розмір кредиту, процентну ставку за кредитом (відсоток за використання кредитного ліміту), строки повернення, щомісячної комісії за обслуговування картки, комісію тощо. Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які могли б свідчити, що відповідач виявив бажання отримати кредит в невстановленому розмірі, з невстановленими процентами та платою за обслуговування. Разом з тим, позивач додав до позовної заяви копію паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, в якому вказано, що інформація зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 25.07.2019. Зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка є репрезентативною та обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Таким чином, можна зробити висновки, що зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником. При цьому зазначений паспорт споживчого кредиту передбачає умови кредитування для кредитних карток «Універсальна», «Універсальна Gold», «Platinum», «МС World BlackEdition», «Visa Signature», «MC World Elite», «Visa Infinity», проте, зі змісту паспорту не вбачається, умови якої саме кредитної картки були погоджені сторонами. Таким чином, можна зробити висновки, що вказаний документ неможливо визнати належним та допустимим доказом досягнення між сторонами кредитного договору конкретних умов стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом, оскільки наявна у ньому інформація є попередньою та містить типи кредитного продукту без зазначення, який саме з них обирає позичальник. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 наведено правовий висновок, згідно якого ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Позивач задля обґрунтування свого права вимоги в частині нарахування відсотків за використання кредиту, посилається також на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приват Банк», які, як зазначає позивач, є невід`ємними частинами договору. При цьому, Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які могли б свідчити, що саме цей витяг з тарифів користування кредитними картами та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приват Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному позивачем розмірі. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Аналогічна позиція міститься у правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11.03.2015 (№ 6-16цс15), від 22.03.2017 (№ 6-2320цс16) та постановах Верховного Суду від 30.01.2018 (№ 61-787св18), від 24.05.2018 (№ 61-5247св18), від 13.06.2018 (№ 61- 5191св18). Щодо посилання позивача на ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 липня 2019 року № 14-131цс19, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Умови та правила надання банківських послуг в Приват Банку неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення правовідносин між сторонами та до моменту звернення до суду із позовом. Тобто Позивач міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, відповідач не погоджувався з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», а тому вони не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Також позивач та відповідач не погодили, ані розмір кредиту, ані відсотків за використання кредитного ліміту (процентів за користування кредитом), ані розмір щомісячної комісії за обслуговування картки, ані порядок їх нарахування, а тому нарахування відсотків за використання кредитного ліміту та щомісячна комісії за обслуговування картки, є таким, що суперечить чинному законодавству України. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженого сторонами розміру кредитного ліміту по картці. Водночас, в матеріалах справи містяться заявки на актуалізацію даних по преміальній карті, надані позивачем. Згідно з цими заявками позивачем декілька разів було змінено суму кредитного ліміту по картці відповідача, однак, вказані заявки не містять підпису позивача, що свідчить про зміну кредитного ліміту (надання кредиту) Позивачем в односторонньому порядку, без згоди відповідача, а саме: 23.10.2019 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 100 000,00 грн., 07.11.2019 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 110 000,00 грн., 20.01.2020 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 207 000,00 грн., 30.01.2020 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 214 000,00 грн., 06.02.2020 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 220 000,00 грн., 12.02.2020 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 227 000,00 грн., 12.03.2020 встановлено кредитний ліміт по картці у розмірі 234 000,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Більше того, як вбачається з виписки, яка додана позивачем до позовної заяви, до 23.10.2019 (тобто, до моменту, як позивач в односторонньому порядку надав відповідачеві кредит), у позивача був відсутній від`ємний баланс по картці. Таким чином, зважаючи на той факт, що у момент відкриття карткового рахунку, відповідач не погоджував з позивачем надання кредиту (зокрема, його розміри, проценти за користування кредитом та порядок та строки повернення), а також не виявляв волевиявлення на отримання кредиту пізніше (в тому числі на його збільшення), дії позивача є такими, що порушують права Відповідача, як споживача фінансових послуг та не можуть ставитися в провину відповідачеві. Як вбачається з виписки, наданої позивачем, з відповідача стягувалися відсотки за використання кредитного ліміту, розмір та порядок сплати яких не погоджувався відповідачем. У матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу, який міг би свідчити про те, що відповідач погодився зі сплатою вказаних вище відсотків за використання кредитного ліміту. Якщо детально ознайомитися з наданою позивачем випискою, то можна зробити висновки, що максимальний кредитний ліміт у розмірі 234 000,00 грн. був наданий для списання саме відсотків за використання кредитного ліміту, які склали за період з 01.03.2020 до 01.12.2022 - 231 506, 80 грн. Разом з тим, відповідач не погоджувався на надання йому кредиту та стягнення з нього відсотків за користування кредитом у зазначеному розмірі, а документи, які могли б свідчити про згоду відповідача - відсутні в матеріалах справи. Як вбачається з виписки, наданої позивачем, з відповідача стягувалась щомісячна плата за обслуговування картки у розмірі 600,00 грн.. Однак, у матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу, який міг би свідчити про те, що відповідач погодився зі сплатою вказаної вище щомісячної плати за обслуговування картки. Вказана сума в матеріалах справи згадується лише у паспорті споживчого кредиту, наданого позивачем, однак дія вказаного документу закінчилася 25.07.2019, а тому стягнення щомісячної плати за обслуговування картки поза вказаним строком є неправомірним. Як вбачається з виписки, наданої позивачем, з відповідача стягувалась комісія за деякими платежами. Однак, у матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу, який міг би свідчити про те, що відповідач погодився зі сплатою вказаної вище комісії на користь позивача, погодився з її розміром та порядком сплати. Таким чином, позивач самостійно встановив (та постійно збільшував) відповідачеві кредитний ліміт, тим самим зменшуючи суму коштів на рахунку відповідача на розмір односторонньо встановлених платежів, зокрема - відсотків за використання кредитного ліміту, щомісячної плати за обслуговування рахунку, та в односторонньому порядку встановив стягнення комісії за платежами, які начебто здійснюються за рахунок кредитних коштів. Разом з тим, відповідач не погоджувався на такі умови надання послуг, а документи, які могли б свідчити про згоду відповідача - відсутні в матеріалах справи. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що станом на 07.12.2022 заборгованість відповідача складає 256 646,13 грн., яка складається з: 233 052,14 грн. - заборгованість за кредитом; 8 622,85 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 14 971,14 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія. Натомість, вказані розрахунки не відповідають дійсності, що підтверджується наданою позивачем копією виписки з рахунку відповідача за період 10.07.2019 - 09.12.2022. Позивачем у розмір заборгованості за кредитом було включено 231 506,80 грн. списаних позивачем як «списання відсотків за використання кредитного ліміту», тобто власне як відсотки за кредитом за рахунок яких і було збільшено заборгованість за кредитом. Зокрема, позивачем було здійснено списання відсотки за використання кредитного ліміту згідно з даними наведеними в таблиці 1, яка є додатком до цього відзиву. Також у розмір тіла кредита позивачем включено щомісячний платіж за обслуговування картки у розмірі 19 200,00 грн.. Детальний розрахунок руху коштів за рахунком відповідача, зменшений на розмір односторонньо встановлених позивачем платежів - відсотки за використання кредитного ліміту, щомісячний платіж за обслуговування картки, комісія з деяких платежів. Згідно зазначеного розрахунку у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, справу просять розглядати за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги заперечують, аргументи щодо заперечення викладені у відзиві на позовну заяву, просять суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04.07.2019. 14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приват Банк» на АТ КБ «Приват Банк». Відповідач при підписання анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що стверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення надання документів у письмовому виді. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися, як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень «Умовами та правилами надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КАБ «Приват Банк», що діяв на підставі ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011,

Outcome: approved