Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] 15.03.2023 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому наступних документів: трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , в якій зазначена дата народження січень 1958 року та наказів по радгоспу «Шлях до комунізму» №21 К від 08.02.1983, №102 К від 03.08.1983, № 9 К від 15.01.1988, № 79 К від 06.09.1990. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що його трудова діяльність почалася в 1976 році в радгоспі «Шлях до комунізму», де йому було оформлено трудову книжку. Оскільки він досяг пенсійного віку, він звернувся за оформленням пенсії, однак йому було відмовлено, оскільки в трудовій книжці зазначена дата його народження не повністю, а саме « [NUMBER] » замість вірного [INFO] , в зазначених наказах невірно вказано його прізвище, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] » (а.с.1-4). Ухвалою суду\~від 23\~березня 2023\~року у відкритті провадження в справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа\~Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області, в частині встановлення факту належності заявнику наказів по радгоспу «Шлях до комунізму» № 21 К від 08.02.1983, №102 К від 03.08.1983, № 9 К від 15.01.1988, № 79 К від 06.09.1990 було відмовлено (а.с.23-24). Ухвалою суду від 23 березня 2023 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа\~управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області, про встановлення факту належності трудової книжки; призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.26). Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] про заміну заінтересованої особи на належну, а саме: Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області замінено на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885). В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримав та наполягав на її задоволенні, на обґрунтування своєї позиції навів доводи, аналогічні викладеним у заяві. Додатково пояснив, що має 65 років, та що офіційної відмови у призначенні пенсії не має. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Кулян О.Я. в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Пояснила, що заявник дійсно звертався за призначенням пенсії. Оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка, йому було відмовлено з підстав, про які він зазначив в заяві. Вислухавши доводи заявника та представника заінтересованої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом 01 жовтня 1976 року [PERSON] радгоспом «Шлях до комунізму» було видано трудову книжку серії [NUMBER] , на першій сторінці якої у відомостях про його дату народження зазначено «І-1958» (а.с.6-9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого сільською радою с. Чуква Самбірського району [INFO] [PERSON] народився [INFO] (а.с.16). В паспорті громадянина України заявника [NUMBER] , виданого Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області 18.09.2000 дата народження [PERSON] зазначена [INFO] (а.с.21). В інших документах, а саме: у свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] , у військовому квитку [NUMBER] , у картці платника податків також зазначено дату народження [PERSON] [INFO] (а.с.17,18-19, 21). Згідно довідки, виданої Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області від 06.02.2023 №85-6 [PERSON] працював в радгоспі «Шлях до комунізму» з 29 вересня 1976 року згідно наказу №173 від 29.09.1976 (а.с.15). Як зазначено заявником та не заперечувалося представником заінтересованої особи, [PERSON] звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком, при перевірці наданих документів йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю такого права, оскільки в трудовій книжці не зазначено повну дату його народження. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Як передбачено у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Аналогічна норма була передбачена і у пунктах 5, 18 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16.11.1973 №529 «Про трудові книжки робітників і службовців» (чинної на час видачі трудової книжки заявнику), яка втратила чинність згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. З наведеного вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.2. Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Водночас, законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою\~статті 315 ЦПК України. Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У даній справі заявник просив встановити належність йому трудової книжки, у якій невірно зазначена дата його народження. Встановлення належності трудової книжки заявнику надасть йому право звернутися до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Звертаючись до суду з цією заявою, [PERSON] просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки, оскільки неправильне зазначення його дати народження у цьому документі перешкоджає зарахувати період роботи до страхового стажу. Іншої можливості встановити факт належності йому трудової книжки немає. Розбіжність в даті народження, зазначеній у документі, що підтверджує стаж роботи, є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документах, відповідно до чинного законодавства, усунення якого є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудової книжки, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей позбавляє його можливості оформити пенсію за віком, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. У даному випадку встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки суд не встановлює факт наявності трудового стажу для призначення пенсії [PERSON] , а законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved