Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Представник позивача - Михайлишина Л. (котра уповноважена представляти інтереси позивача на підставі наказу № 326-н/пт від 17.12.2020 (а.с. 11-12)) звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просили суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість 3% річних в розмірі 754,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2022становить 21878,76 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.10.2007 Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №167-Ф/07. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 9963,00 доларів США. 23.12.2008 Тиврівський районний суд Вінницької області ухвалив рішення по справі № 2-888/2008 про задоволення позовних вимоги та стягнення з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 9511,44 доларів США та 460,50 грн. судових витрат. Рішення суду набрало чинності 15.01.2009. Згодом було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного рішення суду, в ході якого було реалізоване майно боржника - автомобіль, та частково кошти від реалізації майна перераховані банку. Іншого майна державний виконавець не виявив, тому 29.12.2009 виконавчий лист повернуто стягувачу. Грошове зобов`язання за кредитним договором не виконане до цього часу. Винесення судом рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних є правом кредитора. З моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, в межах останніх трьох років, які передують подачі позову, а саме за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, виходячи із простроченої суми заборгованості, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України Банк нарахував 3% річних у розмірі 754,76 доларів США, що в еквіваленті станом на 23.02.2022 становить 21878,76 грн. У зв`язку із порушенням своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом котрим просить стягнути із відповідача 3% річних в розмірі 754,76 доларів США, а також судовий збір. Представник позивача Михайлишина Л. до судового засідання не з`явилась Часом раніше надіслала на електрону адресу суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без участі представника банку. Позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 35). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про неможливість неприбуття не повідомив, будь-яких клопотань чи відзиву на адресу суду не надав, хоча копія ухвали про відкриття провадження разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 37, 51). Також у судове засідання 28.04.2023 у судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 39). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 29.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №167-Ф/07. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 9963,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав. Заочним рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.12.2008 по справі № 2-888/2008 стягнуто з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 9511,44 доларів США та 460,50 грн. судових витрат, з яких: 9087,15 доларів СІІІА - кредит, 424,29 доларів США - проценти за користування кредитом, 368,42 грн. - пеня по кредиту; 92,08 грн. - пеня по процентах (а.с. 5-6). 16.01.2009 було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного рішення суду, яке завершене 29.12.2009 в зв`язку з поверненням виконавчого листа стягувачеві (відсутність у боржника майна) (а.с. 7-8). Розрахунком (а.с. 41-49) представник позивача обґрунтовує нарахування 3 % річних з моменту порушення грошового зобовязання за період з 17.08.2020 по 21.02.2022. Розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №167-Ф/07 від 29.10.2007 за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 складає 754,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2022 становить 21878,76 грн. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, сума 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 754,76 долара США. Належних і допустимих доказів на спростування вказаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідачем надано не було. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що зобов`язання за кредитним договором №167-Ф/07 від 29.10.2007 ним було виконано або вказаний кредитний договір визнано недійсним, тощо. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 754,76 доларів США, що за курсом НБУ від 23.02.2022 складає 21878,76 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 2481,00 грн (а.с. 1), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved