Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі - відповідач), у якому просила: - визнати за [PERSON] право по спадщині за законом на земельну ділянку, що розташована на території Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053, яка була надана згідно рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997 та належала [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку, що розташована на території Турбівської селищної ради і належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053. Батько позивача [PERSON] спадщину своєї матері [PERSON] фактично прийняв, але не оформивши помер [INFO] , а вже його спадщину прийняла дружина - мати позивача [PERSON] . Натомість після смерті [PERSON] [INFO] її спадщину прийняла саме дочка - позивач, однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення земельної ділянки, яка раніше належала бабусі позивача [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку. Ухвалою суду від 04.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй заяві просив суд розглянути справу без нього, а при її вирішенні поклався на розсуд суду. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.04.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.6), а після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку пай. Належність [PERSON] права на земельну частку підтверджується тим, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача від Відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. від 17.05.2022 вбачається, що згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою РДА по КСП «росія» Вахнівської сільської ради на [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053 на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997, а державний акт на право власності не видавався (а.с. 14). У матеріалах справи наявний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053, виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 16). Судом було витребувано матеріали спадкової справи [PERSON] з якої вбачається, що вона заповіла своєму синові [PERSON] лише житловий будинок, а той у свою чергу таку спадщину прийняв про що отримав свідоцтво про право на спадщину. Однак спадкову долю вищевказаної земельної ділянки не могло бути вирішено за життя спадкодавця [PERSON] , оскільки правовстановлюючий документ, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053 був виданий на ім`я [PERSON] після її смерті [INFO] на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997. Разом з тим, таке право їй належить і воно може бути успадковане її спадкоємцями у порядку спадкування за законом. Так, у матеріалах спадкової справи [PERSON] є довідка від виконкому Вахнівської сільської ради від 10.06.1996, з якої вбачається, що спадщину [PERSON] прийняв [PERSON] , оскільки протягом 6-ти місяців з дня смерті померлої [INFO] проводив ремонт її будинку та обробляв земельну ділянку (а.с. 68), подібною за замість є й сучасна довідка, видана виконавчим комітетом Турбівської селищної ради від 09.06.2022 (а.с. 12). Той факт, що [PERSON] був сином [PERSON] підтверджується й іншою довідкою від Турбівської селищної ради від 09.06.2022 (а.с.11), а інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли її спадщину, крім сина [PERSON] - не встановлено. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину своєї матері [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай), однак за життя не зміг його оформити та помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Судом було витребувано матеріали спадкової справи [PERSON] з якої вбачається, що за життя він заповіту не складав, а від його спадщини відмовилися дочка - позивач та син [PERSON] (а.с. 33 на звороті та а.с. 34). Натомість [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб (а.с.10) і саме вона як спадкоємець першої черги прийняла його спадщину, в тому числі й право на земельну частку пай, яке ним успадковане від його покійної матері, але за життя не було оформлено. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Судом було витребувано матеріали спадкової справи [PERSON] з якої вбачається, що за життя вона заповіту не складала, а від її спадщини відмовився син [PERSON] , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву від 19.12.2019. Натомість після смерті [PERSON] її спадщину прийняла саме дочка - позивач, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення земельної ділянки, яка раніше належала бабусі позивача [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд зауважує, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. За змістом ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як визначено в ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом було встановлено, що бабуся позивача [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку, що розташована на території Турбівської селищної ради. Однак спадкову долю вищевказаної земельної ділянки не могло бути вирішено за життя спадкодавця [PERSON] , оскільки правовстановлюючий документ, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053 був виданий на ім`я [PERSON] після її смерті [INFO] на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997. Разом з тим, таке право їй належало і воно може бути успадковане її спадкоємцями у порядку спадкування за законом. Судом було встановлено, що згідно з довідки від виконкому Вахнівської сільської ради від 10.06.1996, вбачається, що спадщину [PERSON] прийняв [PERSON] , оскільки протягом 6-ти місяців з дня смерті померлої [INFO] проводив ремонт її будинку та обробляв земельну ділянку, подібною за змістом є й сучасна довідка, видана виконкомом Турбівської селищної ради від 09.06.2022. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , які б прийняли її спадщину, крім сина [PERSON] - не встановлено. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину своєї матері [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай), однак за життя не зміг його оформити. Судом було встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а після його смерті відкрилася спадщина. Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Проте, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Судом було витребувано матеріали спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] з якої вбачається, що за життя він заповіту не складав, а від його спадщини відмовилися дочка - позивач та син [PERSON] . Натомість [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб і саме вона як спадкоємець першої черги, і яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявивши про відмову від неї, вважається такою, що прийняла спадщину, в тому числі й право на земельну частку пай, яке успадковане [PERSON] від його покійної матері [PERSON] , але жа життя не було оформлено. Судом було встановлено, що батько матір позивача [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті відкрилася спадщина. Як визначено в ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом було витребувано матеріали спадкової справи [PERSON] з якої вбачається, що за життя вона заповіту не складала, а від її спадщини відмовився син [PERSON] , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву від 19.12.2019. Натомість після смерті [PERSON] її спадщину прийняла саме дочка - позивач, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини. Однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення земельної ділянки, яка раніше належала бабусі позивача [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на спадкове майно. Суд зауважує, що в силу вимог ст. 392 ЦК України власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: визнати за позивачем право по спадщині за законом на земельну ділянку, що розташована на території Турбівської селищної ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313053, яка була надана згідно рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997 та належала [PERSON] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved