Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила визначити місце проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , з матір`ю [PERSON] , 1993 р.н., за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилися сини, після розірвання шлюбу діти проживають та знаходяться на утриманні матері. У добровільному порядку досягти згоди з відповідачем щодо визначення проживання дітей не вдалося. У листопаді 2022 року відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Свої вимоги аргументує тим, що [PERSON] чинить перешкоди у його спілкуванні з їх спільними малолітніми дітьми. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 26.08.2022 відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, та призначив підготовче засідання по справі . Суд своєю ухвалою від 23.12.2022 справу\~за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю (№ 742/2077/22)\~та справу\~за позовом [PERSON] , представник [PERSON] , до [PERSON] , представник [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Прилуцької міської ради, про встановлення способу участі у вихованні дітей та порядку побачення з ними (№742/3006/22) об`єднав в одне провадження, присвоївши справі № 742/2077/22; закрив підготовче провадження та призначив об`єднану справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін. У судовому засіданні представники сторін не заперечували щодо задоволення заявлених позивних вимог як за первісним та і за зустрічним позовом. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить врахувати найкращі інтереси дітей. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Станом на червень 2022 у [PERSON] існує заборгованість по аліментах: 53027,61 грн відносно сина [PERSON] , 99358,85 грн відносно сина [PERSON] (а.с.11-12). Згідно висновку органу опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з матір`ю, при цьому матері не чинити перешкод у спілкуванні дітей з батьком (а.с.27). [PERSON] має статус учасника бойових дій (а.с.33). 02.11.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с.38-39). [PERSON] працює на посаді адміністратор торгового залу у магазині Єва-1408 ТОВ «Руш», за час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с.47-49). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,\~\~що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів\~ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України\~передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159\~СК України). Враховуючи викладене вище та те, що сторонами позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовами визнано, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, визначивши місце проживання дитини разом з матір`ю та встановивши спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з синами. Таким чином, позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовами підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. У судовому засіданні представники сторін просили не відшкодовувати понесені судові витрати та залишити у межах понесених сторонами.

Outcome: approved