Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовує вимоги тим, що 06.07.2013 між нею та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON] , 2013 року народження та сина [PERSON] , 2020 року народження. Зазначає що мають з чоловіком різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, втратили почуття любові та поваги у зв`язку з чим шлюбні стосунки припинилися, вважає недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя, у зв`язку з чим звертається до суду та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 22.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначене на 10:45 07.03.2023. Протокольною ухвалою суду від 07.03.2023 слухання справи відкладено для повторного виклику сторін на 11:00 29.03.2023. Ухвалою суду від 29.03.2023 клопотання відповідача про надання строку на примирення задоволено, сторонам надано строк на примирення до 08.05.2023, слухання справи призначено на 10:00 08.05.2023. Ухвалою суду від 08.05.2023 провадження у справі відновлено, слухання справи призначено на раніше узгоджену зі сторонами дату, на 10:00 08.05.2023. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених в позові підстав, пояснила що спільних дітей віком до року не мають, у стані вагітності не перебуває, не бажає зберегти шлюб через поведінку її чоловіка. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу, зазначив що бажає зберегти сім`ю, а оскільки він заперечує проти задоволення позову суд не вправі його задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 06.07.2013 зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Ковпаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7) та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно ч.1, 2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя , позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Під час розгляду справи сторони пояснили що дітей віком до року вони не мають, інших обставин що об`єктивно обмежували б право позивача на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу встановлено не було. Згідно ст.112\~СК України\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Крім того встановлено, що між сторонами припинені шлюбні відносини, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом не здобуто, а стороною відповідача не доведено, що сторони підтримують шлюбні стосунки, а тому формальне існування реєстрації шлюбу суперечить інтересам позивача. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не вправі покладати в рішенні обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя, як просить відповідач, при наявності на це заперечення позивача. Оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать її інтересам, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (ст. 51 Конституції України). Враховуючи те, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, спільне господарство сторони не ведуть, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 1073,60 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved