Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Адвокат Кузик Володимир Іванович, який діє в інтересах [PERSON] , 19.12.2022 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.20232 р. закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2022 року о 20:51 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів під керуванням позивача і відповідача. [PERSON] керуючи зареєстрованим на ім`я його дружини [PERSON] , транспортним засобом NISSAN ROGUE, номерний знак [NUMBER] , спричинив ДТП допустивши зіткнення з транспортним засобом позивача [PERSON] . За результатом ДТП транспортний засіб позивача, а саме: мотоцикл BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , отримав значні пошкодження, а позивач отримав травми м`яких частин тіла, забої м`язів та суглобів. За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення № 352/1192 /22, Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області винесено постанову від 15.08.2022, яка набрала законної сили 26.08.2022. Згідно вказаної постанови судом встановлено вину відповідача, зокрема зазначено, що [PERSON] свою вину у вчиненні даних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ТДВ «Страхова Компанія «ГАРДІАН» згідно полісу АР2699357. На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 29.07.2022 року ТДВ «Страхова Компанія «ГАРДІАН» виплачена компенсація за шкоду майну, життю та здоров`ю [PERSON] , у розмірі 127 400 грн. Однак, виплачена компенсація не відповідає розміру завданої відповідачем шкоди. Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] (сертифікат № 134/2022 від 08.07.2022р.) із заявою про визначення вартості відновлювального ремонту мотоцикла BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] . Розглянувши заяву позивача ФОП [PERSON] було проведено відповідне дослідження та складено Звіт № 74-10-2022 незалежної оцінки з визначення вартості в відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин. Згідно із звітом незалежної оцінки ФОП [PERSON] зроблено наступні висновки: ринкова вартість мотоцикла BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2009 рік випуску, пошкодженого у ДТП 24.07.2022 року, до появи пошкоджень становить: 338 940,00 (триста тридцять вісім тисяч дев`ятсот сорок) гривень; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні мотоцикла BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] , 2009 рік випуску, пошкодженого у ДТП 24.07.2022 року, до появи пошкоджень дорівнює ринковій вартості і становить: 338 940,00 гривень; вартість утилізаційної вартості становить: 1 806,24 грн. Крім того, за результатом калькуляцій ремонту проведених ФОП [PERSON] , визначено, що вартість відновлювального ремонту без експлуатаційного зносу складає 528621,80 грн. 80 коп. Позивач вважає, що має право на відшкодування шкоди завданої відповідачем у розмірі 211 540,00 гривень, що становить різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди: 338 940,00 (фактичний розмір шкоди) - 127 400,00 (страхове відшкодування) = 211 540,00 грн. Також позивач поніс витрати на оплату послуг з оцінки, наданих ФОП [PERSON] , в сумі 4 000 грн. Крім того, позивач вважає, що має право на компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень, виходячи з того, що мотоцикл BMW був придбаний за рахунок коштів наданих батьками позивача. ДТП, що трапилась на наступний день після придбання транспортного засобу негативно вплинула на емоційний стан позивача, завдала йому моральних страждань та призвела до конфлікту в сім`ї. Позивач тяжко переймається необхідністю повернення грошових коштів своїм батькам та неможливістю провести ремонт мотоцикла через значну вартість запасних частин та ремонтних робіт. Позивачу доводиться часто користуватися послугами таксі, міжміського громадського транспорту, що викликало суттєві труднощі та незручності у пересуванні. Щодо розбіжностей реєстраційного номера транспортного засобу позивач зазначає, що є власником мотоцикла BMW згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного у зобу [NUMBER] , виданого 23.07.2022 року ТСЦ 2641. Діючий реєстраційний номер мотоцикла BMW - [NUMBER] , присвоєно транспортному засобу позивача після укладення Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1:41 2022/3290670 від 23.07.2022. ДТП відбулося на наступний день після придбання позивачем транспортного засобу. На момент скоєння ДТП на транспортному засобі позивача, мотоциклі BMW, було встановлено попередній реєстраційний номер - [NUMBER] , виданий на момент реєстрації за переднім власником. Просив суд стягнути з відповідача 211 540,00 гривень - різниця між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди; 4 000 грн. - витрати на оплату послуг з оцінки, наданих ФОП [PERSON] ; 5 000 гривень - моральна шкода, а в загальній сумі - 220 540\~ гривень, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2701,61 грн., та витрати по сплаті послуг адвоката. Позивач [PERSON] та його представник, у судове засідання 01.05.2023 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача адвокат Кузик В.І. на електронну адресу суду 21.03.2023 подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада», що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України,\~ майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. ст. 509, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник). Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Верховного Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17, зробив правовий висновок та зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст.37), або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, судом встановлено, що постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2022, яка набрала законної сили 26.08.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом встановлено, що 24.07.2022 року о 20:51 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом NISSAN ROGUE, номерний знак [NUMBER] , спричинив ДТП допустивши зіткнення з транспортним засобом мотоциклом BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . За результатом ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.7-9). На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 29.07.2022 року ТДВ «Страхова Компанія «ГАРДІАН» виплачена компенсація за шкоду майну, життю та здоров`ю [PERSON] , у розмірі 127 400 грн. (а.с.10-11). Згідно звіту № 74-10-2022 незалежної оцінки з визначення вартості в відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, здійсненого ФОП [PERSON] , ринкова вартість мотоцикла BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2009 рік випуску, пошкодженого у ДТП 24.07.2022 року, до появи пошкоджень становить: 338 940,00 (триста тридцять вісім тисяч дев`ятсот сорок) гривень; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні мотоцикла BMW K1300R, номерний знак [NUMBER] , 2009 рік випуску, пошкодженого у ДТП 24.07.2022 року, до появи пошкоджень дорівнює ринковій вартості і становить: 338 940,00 гривень; вартість утилізаційної вартості становить: 1 806,24 грн. За результатом калькуляцій ремонту проведених ФОП [PERSON] , визначено, що вартість відновлювального ремонту без експлуатаційного зносу складає 528621,80 грн. 80 коп. (а.с.12-27). Таким чином, оскільки вартість майнового збитку завданого позивачу [PERSON] шляхом пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням у сумі 211 540,00 гривень Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у Постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Також з відповідача до стягнення підлягає витрати позивача на проведення та оплату послуг з оцінки, наданих ФОП [PERSON] , у розмірі 4000 грн., що підтверджені квитанцією (а.с.29). Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України\~ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків». Позивач стверджує, що внаслідок ДТП було не лише пошкоджено його транспортний засіб, а й спричинено йому моральну шкоду, яка виявилася у порушенні його звичайного ритму життя. Таким чином, беручи до уваги встановлену судом винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП за участю потерпілого позивача [PERSON] , враховуючи наявність причинного зв`язку між шкодою заподіяною внаслідок ДТП і протиправним діянням відповідача, що спричинили ДТП, в результаті якого транспортний засіб позивача зазнав значних технічних ушкоджень, у зв`язку із чим він не мав можливості користуватися ним, в результаті чого останньому було завдано моральних, психічних та душевних переживань, що негативно вплинуло на його звичайний уклад життя, та спричинило виникнення моральної (немайнової) шкоди, суд вважає, що реальною, розумною і справедливою, на погляд суду, буде сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 5000 гривень. Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн., з огляду на що суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] до суду надано копію ордеру на надання правничої допомоги, копію договору-доручення про надання правової допомоги, акт наданих послуг на суму 15000 грн., квитанції за оплату адвокатських послуг на суму 15000 грн. Суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені судові витрати, а саме по сплаті судового збору в сумі 2701.61 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved