Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

21.03.2023 позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації в особі ліквідаційної комісії на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 56560,45 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку за період з 26.04.2021 по 26.10.2021 у розмірі 44527,50 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 07.05.2002 по 26.04.2021 знаходилась у трудових відносинах з Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації. Під час чого їй було нараховано, але не виплачено заробітну плату на суму 56560,45 грн. Неодноразові звернення до відповідача з вимогою щодо виплати заборгованості не дало результатів, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд. Ухвалою від 23.03.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до наказу Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації № 30 від 26.04.2021 [PERSON] звільнено з посади бухгалтера (спеціаліст І категорії) централізованої бухгалтерії відділу освіту Дрогобицької РДА 26.04.2021 за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КУпП України. Централізованій бухгалтерії відділу освіту Дрогобицької РДА провести виплату заробітної плати за січень, лютий, березень і відпрацьовані дня квітня 2021 та компенсацію не використаних 49 календарних днів щорічних основних і додаткових відпусток [PERSON] після затвердження кошторисних призначень на 2021 рік. З довідки про доходи №137 від 12.07.2021 загальна сума доходу за період січень 2021 квітень 2021 становить 56560,45 грн. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Суд також враховує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Відповідно до статті 43 Конституції України, кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України). Відповідно до ст.1 даної Конвенції, метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. Відповідно до ч.1 ст.2 Конвенції, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Відповідно до ст. 12 Конвенції, заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу. Окрім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Таким чином, відповідачем відділом освіти порушено право позивача на отримання заробітної плати, в тому числі заборгованості по виплаті такої. З таких підстав, суд прийшов до переконання про необхідність стягнути з відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації на користь позивача невиплачену їй заробітну плату, оскільки саме з останнім позивачка перебувала в трудових відносинах та саме відділ освіти здійснював нарахування та виплату заробітної плати працівникам. У відповідності до\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до ст.. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки передбачені законом власник повинен виплатити працівникові відшкодування - його середній заробіток за час затримки на день фактичного розрахунку у відповідності при наявності рішення органу, який виносить рішення по суті спору. Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість по заробітній платі позивачці не виплачено, а тому вона звернулась з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку за період з 26.04.2021 по 26.10.2021 у розмірі 44527,50 грн., а відтак така вимога підлягає до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок понесених нею витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved