Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 377, 87 грн. та судовий збір. 11 червня 2021 року о 17 год. 00 хв. у м. Києві, на вул. Мічуріна, 68, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Opel», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (далі-Відповідач), та «Lexus», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року, справа №757/33814/21-п, дії [PERSON] було кваліфіковано за ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» А505275 від 17.03.2017 року, Додаток № 1 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17.03.2017 року та Додаток № 2 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17.03.2017 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ фінанс» (далі - Страхувальник). Згідно вказаного Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17.03.2017 року, Додаток № 1 до договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» А505275 від 17.03.2017 року та Додаток № 2 до договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» А505275 від 17.03.2017 року, було застраховано майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Lexus», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник своєчасно звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання події від 15.06.2021 року. Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля «Lexus», державний реєстраційний номер [NUMBER] , визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі: акту огляду транспортного засобу від 15.06.2021 року; рахунку № ЕЛюС-0016020 від 16.06.2021 року; страхового акту № 17715/01/921 від 22.06.2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Lexus», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 48 265 грн. 00 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АМ8313671. Таким чином за вирахуванням зносу ПрАТ «СК «Юнівес», виплатила на користь. Позивача суму страхового відшкодування в розмірі: 34 887 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 13 коп., згідно платіжного доручення № 43487 від 05.08.2021 року. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити Відповідач Позивачу складає: 48 265 (сорок вісім тисяч двісті шістдесят п`ять ) грн. 00 коп. - 34887 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 13 коп. = 13377 (тринадцять тисяч триста сімдесят сім ) грн. 87 коп. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження та роз`яснено відповідачу право надати у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу не були врученні та конверт було повернуто за зворотною адресою з відміткою за закінченням терміну зберігання, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 11 червня 2021 року о 17 год. 00 хв. у м. Києві, на вул. Мічуріна, 68, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Opel», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (далі-Відповідач), та «Lexus», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року, справа №757/33814/21-п, дії [PERSON] було кваліфіковано за ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» А505275 від 17.03.2017 року, Додаток № 1 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17.03.2017 року та Додаток № 2 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17.03.2017 року, який було укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ фінанс» (далі - Страхувальник). Згідно вказаного Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17.03.2017 року, Додаток № 1 до договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» А505275 від 17.03.2017 року та Додаток № 2 до договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 «Правильне Каско» А505275 від 17.03.2017 року, було застраховано майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Lexus», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 15 червня 2021 року власник транспортного засобу«Lexus», державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» зі заявою про виплату страхового відшкодування. на підставі: акту огляду транспортного засобу від 15.06.2021 року; рахунку № ЕЛюС-0016020 від 16.06.2021 року; страхового акту № 17715/01/921 від 22.06.2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Lexus», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 48 265 грн. 00 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АМ8313671. Таким чином за вирахуванням зносу ПрАТ «СК «Юнівес», виплатила на користь. Позивача суму страхового відшкодування в розмірі: 34 887 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 13 коп., згідно платіжного доручення № 43487 від 05.08.2021 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, згідно вказаного вище Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити Відповідач Позивачу складає: 48 265 (сорок вісім тисяч двісті шістдесят п`ять ) грн. 00 коп. - 34887 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 13 коп. = 13377 (тринадцять тисяч триста сімдесят сім ) грн. 87 коп. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню судовий збір в розмірі 2 481, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved