Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить суд\~визнати за\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в порядку\~спадкування право\~власності на: 37/100\~часток домоволодіння,\~загальною площею\~265,4\~кв.м.,\~житловою 126,1\~кв.\~м.,\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] ; земельна ділянку площею 0,0783 га, кадастровий номер 5110300000:01:001:0630, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належала покійному на праві спільної сумісної власності. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. [INFO] помер син позивачки [PERSON] , про що Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис № 182 від 11 лютого 2022 року. Після смерті\~ [PERSON] відкрилась\~спадщина на\~спадкове майно\~зокрема на\~37/100\~часток домоволодіння,\~загальною площею\~265,4\~кв.м.,\~житловою 126,1\~кв.\~м.,\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та на земельну ділянку площею 0,0783 га, кадастровий номер 5110300000:01:001:0630, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належала покійному на праві спільної сумісної власності. Окрім того, за життя її покійний син проживав з громадянкою [PERSON] , яка також претендує на спадкове майно, хоча і стосунки з її покійним сином не були узаконені та вона не може мати будь-яких законних прав на спірне майно, однак, незважаючи на це, вона висловлювала такі свої претензії. 3 огляду на такі обставини, при визнанні за позивачкою права власності в порядку спадкування, необхідно встановити відсутність будь-яких спадкових прав [PERSON] відносно спадкового майна сина [PERSON] . В установленому порядку позивача звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, подала усі необхідні документи, однак отримала від нотаріуса відмову в отриманні спадщини, з огляду на те, що розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначено. У зв`язку з тим, що іншої можливості, ніж в судовому порядку, оформити спадщину немає, позивачка змушена звернутися до суду з цією заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи викладене позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на 37/100\~часток домоволодіння,\~загальною площею\~265,4\~кв.м.,\~житловою 126,1\~кв.\~м.,\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] ; земельна ділянку площею 0,0783 га, кадастровий номер 5110300000:01:001:0630, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належала покійному на праві спільної сумісної власності. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання призначене 03.05.2023 року учасники процесу не з`явились. У судове засідання позивачка, не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 24.04.2023 року надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст.\~\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню с заступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивачки [PERSON] [INFO] , про що Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис № 182 від 11 лютого 2022 року. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачкою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим органом запису актів громадянського стану м. Ленінсько-Кузнецького Кемеровської області. За життя спадкодавцю [PERSON] на праві власності належало наступне майно: - земельна ділянка площею 0,0783 га, кадастровий номер 5110300000:01:001:0630, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка належала покійному на праві спільної сумісної власності. Вищезазначений факт підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 280226757 сформованого 20.10.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2482522551040; - 37/100 часток домоволодіння, загальною площею 265,4 кв.м., житловою 126,1 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений факт підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 4247053 сформованого 31.05.2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 72563051103. В установленому порядку позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак 13.12.2022 року № 1451/02-14 державний нотаріус Саданов О.В., надав позивачці відмову в отриманні спадщини, з огляду на те, що розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначено. Позивачка зазначає, що за життя її покійний син проживав з громадянкою [PERSON] , яка також претендує на спадкове майно, хоча і стосунки з її покійним сином не були узаконені та вона не може мати будь-яких законних прав на спірне майно, однак, незважаючи на це, вона висловлювала такі свої претензії. Так судом встановлено, відповідно до заяви [PERSON] від 24.04.2023 року вбачається, що відповідачка заявлені вимоги [PERSON] визнає, та підтверджує обставини наведені позивачкою в позовній заяві та зазначає, що вона не має претензій щодо спадщини після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до копії спадкової справи № 89/2022 року № 188 заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась лише позивачка [PERSON] . Відповідно до довідки № 387 виданої паспортистом ЖЕО-1 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 29.01.2016 року і по день смерті. У п. 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Спадкоємці крім позивачки [PERSON] відсутні. Стаття 328 Цивільного кодексу України\~передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно змісту ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу\~чергу право на спадкування за законом\~мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.131 ЗК України\~громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», рішення суду є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, а тому суд повинен неухильно дотримуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення в цивільній справі, яке може бути законним тільки тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норми п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду по справі № 570/997/19 від 16.06.2021 року, визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved