Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Щодо рішення, прийнятого по суті спору. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 28 квітня 2023 року, про виправлення описки, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] про стягнення суми заподіяних збитків відмовлено. Щодо заяви про розподіл судових витрат. 18 квітня 2023 року, через систему «Електронний суд», до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Пшенько С.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №363/4045/21, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, та стягнути з ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн та суму витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування заяви, представник відповідача зазначає, що 13 квітня 2023 року під час ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, судом не було вирішено питання про судові витрати, які відповідач понесла під час розгляду справи та про це повідомляла суд, а саме: 496,20 гривень судовий збір за заяву про перегляд заочного рішення у справі; 2000 гривень винагорода адвоката за підготовку заяви про перегляд заочного рішення; 1000 гривень винагорода адвокату за підготовку клопотання про доkучення доказів від 19 вересня 2022 року; 1000 гривень винагорода адвоката за підготовку відзиву. У відзиві відповідач зазначала, що з метою підготовки заяви про перегляд заочного рішення та ведення справ у суді відповідач уклала договір про надання правової допомоги №24/0822 від 24 серпня 2022 року з АО «Фактор права» та на дату подання відзиву вже сплатила на рахунок адвокатського об`єднання 2000 гривень на підтвердження чого долучила квитанцію. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 496,20 гривень та суму витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. До заяви додано опис виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги №24/0822-1Д від 24.08.2022 у справі №363/4045/21, копія якого міститься у матеріалах справи, а також платіжне доручення від 14 листопада 2022 року про сплату [PERSON] 1000,00 гривень за адвокатські послуги згідно вказаного Договору. Розгляд вказаної заяви призначено на 10:00 28 квітня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження. У призначене судове засідання учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибули, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не надходило. А тому, враховуючи положення частини третьої статті 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності учасників провадження. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у частині судових витрат, з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про ухвалення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, судjv встановлено таке. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 4 серпня 2022 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] про стягнення суми заподіяних збитків задоволено (а.с. 57-59). 31 серпня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 4 серпня 2022 року (а.с. 70-99). Звертаючись до суду із вказаною заявою, відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 92). Також до заяви додано: копію Договору про надання правової допомоги №24/0822-1Д, укладеного 24 серпня 2022 року між [PERSON] та АО «Фактор Права» в особі генерального директора Пшенько С.М., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2910/10 Пшенько С.М., квитанцію про сплату [PERSON] 2000,00 грн АО «Фактор Права» за адвокатські послуги згідно Договору про надання правової допомоги №24/0822-1Д від 24 серпня 2022 року, Ордер №1270466 (а.с. 82-88, 89, 90, 91). Як зазначено у розділі 1 Договору, предметом договору є надання правової допомоги щодо захисту інтересів [PERSON] та її представництво у справі №363/4045/21 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі». Оплата та вартість правової допомоги (гонорару) та порядок розрахунку визначено у розділі 6 Договору, зокрема винагорода за підготовку заяви про перегляд заочного рішення вартує 2000,00 гривень, а винагорода за підготовку будь-якого іншого процесуального документу 1000,00 гривень. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року, задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 4 серпня 2022 року у цивільній справі № 363/4045/21 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] про відшкодування збитків, скасовано заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 4 серпня 2022 року у цивільній справі № 363/4045/21 та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників провадження. Як убачається із матеріалів справи, 9 листопада 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 19 вересня 2022 року клопотання про доkучення доказів (а.с. 116, 152-161а). У відзиві на позовну заяву представником відповідача здійснено попередній розрахунок суми судових витрат у розмірі 4496,20 грн. Копію відзиву надіслано позивачу 04.11.2022 року, при цьому будь-яких заперечень та відповіді на відзив від представника позивача до суду не надійшло. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 28 квітня 2023 року, про виправлення описки, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до [PERSON] про стягнення суми заподіяних збитків відмовлено. Питання щодо судових витрат судом не вирішено. Згідно опису виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги №24/0822-1Д від 24.08.2022 у справі №363/4045/21, адвокатом виконано: підготовка заяви про перегляд заочного рішення у справі №363/4045/21 2000,00 грн; підготовка та подання клопотання про долучення доказів від 19.09.2022 у справі 1000,00 грн; підготовка та подання відзиву на позовну заяву у справі 1000,00 грн. Всього вартість наданих послуг складає 4000,00 грн. (а.с. 205). Згідно платіжного доручення від 14 листопада 2022 року [PERSON] сплатила 1000,00 гривень за адвокатські послуги згідно Договору про надання правової допомоги №24/0822-1Д від 24.08.2022 (а.с. 204). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Згідно із пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000 та від 30.09.2009 №23-рп/2009. Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Представником відповідача надано суду докази щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., а також витрат, які відповідач понесла зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн за подання заяви про перегляд заочного рішення у цій справі. Враховуючи відсутність будь-яких заперечень зі сторони позивача, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з позивача на користь відповідача у розмірі 4496,20 грн.

Outcome: approved