Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на його користь 18946 грн. 22 коп. завданої шкоди в порядку суброгації. Мотивував свої вимоги тим, що 24 грудня 2015 року о 19 год. 50 хв. на вул. Січових Стрільців в с. Муроване Львівського (Пустомитівського) району Львівської області відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Шкода» моделі «Румстер» номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу марки «Шевроле» моделі «Авео» номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача. Автомобіль марки «Шкода» моделі «Румстер» номерний знак [NUMBER] був застрахований на підставі договору добровільного комплексного автострахування № 06/0679014/9069/15, страховиком згідно якого є позивач. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 січня 2016 року по справі № 450/3265/15-п відповідача визнано винуватим у вказаній ДТП. Власник автомобіля марки «Шевроле» моделі «Авео» номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання страхової події. Для визначення вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та отримано рахунок-фактуру № 95 від 05 січня 2016 року, згідно якого вартість ремонту вказаного автомобіля становить 75824 грн. У зв`язку з наведеним, виплачено страхове відшкодування у розмірі 75824 грн. Враховуючи те, що винуватим у ДТП визнано відповідача, позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило на користь позивача 43877 грн. 78 коп. страхового відшкодування. Відповідач сплатив на користь позивача 13000 грн. страхового відшкодування, з огляду на що у позивача виникло право звернення до відповідача про стягнення 18946 грн. 22 коп. завданої шкоди в порядку суброгації. Враховуючи викладене, просив позовні в вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 03 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 16 січня 2023 року від представника позивача Миц І.В. до суду надійшла заява, якою вона усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24 грудня 2015 року о 19 год. 50 хв. на вул. Січових Стрільців у с. Муроване Львівського (Пустомитівського) району Львівської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Шевроле» моделі «Авео» номерний знак [NUMBER] , порушив вимоги пунктів 12.1, 13.3 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Шкода» моделі «Румстер» номерний знак [NUMBER] , внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з наведеним, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 січня 2016 року у справі № 450/3265/15-п [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 02 лютого 2016 року. Крім того, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 січня 2016 року по справі № 450/3266/15-п [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що він 24 грудня 2015 року о 19 год. 50 хв. на вул. Січових Стрільців у с. Муроване Львівського (Пустомитівського) району Львівської області керував автомобілем марки «Шевроле» моделі «Авео» номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 02 лютого 2016 року. Договором добровільного комплексного автострахування № 06/0679014/9069/15 від 18 вересня 2015 року та додатком № 1 до вказаного договору стверджується, що автомобіль марки «Шкода» моделі «Румстер» номерний знак [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом згідно даного договору страховиком ПрАТ «СК «Провідна». З заяви № 2300096148 від 25 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] повідомила ПрАТ «СК «Провідна» про настання страхового випадку за участю автомобіля марки «Шевроле» моделі «Авео» номерний знак [NUMBER] та забезпеченого транспортного засобу внаслідок вищезгаданої події. Рахунком-фактурою № 95 від 05 січня 2016 року, виданим постачальником ФОП [PERSON] , стверджується, що вартість ремонту автомобіля марки «Шкода» номерний знак [NUMBER] становить 75824 грн. Платіжним дорученням № 000248 від 20 січня 2016 року встановлено, що позивач сплатив на користь ФОП [PERSON] 75824 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року по справі № 450/1835/19 з [PERSON] на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» стягнуто страхове відшкодування у розмірі 43877 грн. 78 коп. в порядку регресу. Вказаним рішенням також встановлено, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило на користь ПрАТ «СК «Провідна» 43877 грн. 78 коп. страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу марки «Шкода» моделі «Румстер» номерний знак [NUMBER] у вищезгаданій ДТП. Як вбачається з бухгалтерської довідки вих. № 22-19/2150 від 20 квітня 2021 року, за період з 01 червня 2016 року по 11 березня 2019 року [PERSON] сплатив на користь позивача 56877 грн. 78 коп., а саме 01 червня 2016 року 43877 грн. 78 коп., 19 червня 2017 року - 1000 грн., 18 липня 2017 року - 1000 грн., 17 серпня 2017 року - 1000 грн., 03 березня 2018 року - 5000 грн., 11 березня 2019 року - 5000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц зазначив, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. За ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Провідна» виплатило страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу марки «Шкода» моделі «Румстер» номерний знак [NUMBER] у розмірі 75824 грн., таке набуло право вимоги до особи, діями якої завдано шкоду, а саме до відповідача. Крім того, з огляду на те, що страховик відповідача оплатив частину страхового відшкодування у розмірі 43877 грн. 78 коп., а також враховуючи частково оплату відповідачем страхового відшкодування у розмірі 13000 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 18946 грн. 22 коп. завданої шкоди в порядку суброгації. Відповідач, в свою чергу, будь-яких доказів на підтвердження сплати на користь позивача вищевказаних грошових коштів не надав, не подав відзиву на позовну заяву з запереченнями щодо обставин, які встановлені судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими позивач обґрунтовував свої позовній вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити, з відповідача на користь позивача слід стягнути 18946 грн. 22 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2481 грн.

Outcome: approved