Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство\~ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 29 421, 80 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9007273. Відповідно до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Renault", державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 28.09.2020 року о 08 год. 22 хв., в м. Рівне, на перехресті вулиць Дубенська та Полунична, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Renault", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - відповідач) та автомобіля "Volksvagen", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу "Volksvagen", державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 22.12.2020 року у справі №569/16669/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "Volksvagen", державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/9007273 від 03.09.2020 року. Так, на підставі страхового акту №037/037/003957/20/1 від 15.10.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 29 421, 80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №14577 від 15.10.2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 29 421, 80 грн. Як слідує з Постанови Рівненського міського суду Рівненської областів від 22.12.2020 року у справі №569/16669/20, відповідач керував транспортним засобом "Renault", державний реєстраційний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків відмовився та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 15.10.2020 2020 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій з його сторони проведено не було, заборгованість в добровільному порядку не погашена. Ухвалою суду від 16.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.03.2023. 13.03.2023 розгляд справи було відкладено на 11.04.2023. 11.04.2023 за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 15.05.2023. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без участі позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9007273. Відповідно до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Renault", державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 28.09.2020 року о 08 год. 22 хв., в м. Рівне, на перехресті вулиць Дубенська та Полунична, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Renault", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - відповідач) та автомобіля "Volksvagen", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу "Volksvagen", державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 22.12.2020 року у справі №569/16669/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля "Volksvagen", державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АР/9007273. від 03.09.2020 року. Так, на підставі страхового акту №037/037/003957/20/1 від 15.10.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 29 421, 80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №14577 від 15.10.2020 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 29 421, 80 грн. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо- транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як слідує зі змісту постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 22.12.2020 року у справі №569/16669/20, відповідач керував транспортним засобом "Renault", державний реєстраційний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків відмовився та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце. Необхідно зазначити, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на викладене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АР/9007273. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 15.10.2020, що стверджується платіжним дорученням №14577 від 15.10.2020 року. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак вказана вимога була залишена останнім без відповіді та задоволення. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2 684, 00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved