Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2016 року між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» укладено заяву-договір № 012/3049451-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення Кредитного ліміту). Згідно умов якої у отримав кредит у розмірі 86100,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 48,00 % з 03.11.2016 по 30.11.2017; 39,60% з 01.12.2017 по 31.01.2019; 43,2 % з 01.02.2019 року по 27.12.2019, зі строком користування кредитом 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. На підставі викладеного Банк звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість у розмірі 131295,41 грн., заборгованість по річним процентам у розмірі 17,03 грн., заборгованість по щомісячним процентам у розмірі 190201,64 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2016 року між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» укладено заяву-договір № 012/3049451-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення Кредитного ліміту). Згідно умов якої у отримав кредит у розмірі 86100,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 48,00 % з 03.11.2016 по 30.11.2017; 39,60% з 01.12.2017 по 31.01.2019; 43,2 % з 01.02.2019 року по 27.12.2019, зі строком користування кредитом 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Згідно розрахунку заборгованості станом на 03.01.2023 року заборгованість відповідача за Заявою-договором № 012/3049451-СК складає 190201,64 грн., з яких 86245,88 грн. заборгованість по тілу кредиту, 103955,76 грн. заборгованість по процентам. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 190201,64 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2853,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved