Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 236, так як сімейне життя не склалось через відсутність порозуміння, вони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, підстав для надання строку для приминення не вбачає, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін, відзив на позов не подав. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 236, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 30 вересня 2007 року (а.с.4); мають двоє неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Позивачка разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані в [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 1376/26-13 від 03.04.2023 р (а.с.7). Спору про майно та місце проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторони порівну.

Outcome: approved