Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Представник позивача - адвокат Брацило Р.Л., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності, а саме: на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 03.12.2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї інших спадкоємців не має. На підставі зазначеної заяви 03.12.2022 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа за №53/2022. 13.01.2023 року позивач звернулася до нотаріуса стосовно видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , але нотаріус фактично відмовив у видачі свідоцтва та роз`яснив, що спадкова справа, заведена в умовах воєнного або надзвичайного стану не за місцем відкриття спадщини, передається нотаріусу за місцем її відкриття. Відповідно до п.п. 15 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а також п.п. 1 та 2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вчинення нотаріусами, робоче місце (контора) яких розташовано в межах територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, в умовах воєнного стану, нотаріальних дій, крім посвідчення довіреностей на право розпоряджатися коштами на рахунках у банках та небанківських фінансових установах, а також нотаріальних дій, які відповідно до законодавства можуть бути вчинені без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, забороняється, якщо інше не визначено наказом Міністерства юстиції, а також припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції. Територія Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області включена до вищевказаного переліку, а тому на даний час не можлива передача спадкової справи після померлого для подальшого провадження та видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, у зв`язку з неможливістю отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку, єдиним способом захисту її порушеного права є звернення до суду з питанням визнання права власності в порядку спадкування. Провадження у справі відкрито 10.04.2023. 27.04.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначений розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності з урахування відзиву на позовну заяву, проти позовних вимог заперечує. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що проти позову заперечує в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено, що його право власності на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою. Крім того, позивачем не додана до позову постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а лише пояснення нотаріуса на заяву позивача про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Також вважає, що позивач передчасно звернулась до суду з позовом, не з`ясувавши питання щодо оформлення спадщини в Міністерстві юстиції. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦПК України одним із способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2022 року Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 459. Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 травня 1974 року Новгородською селищною радою м. Дзержинська Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності, а саме: на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.06.1993 року виданого відділом приватизації машинобудівельного заводу ім. Г.И. Петровского згідно з розпорядженням (наказом) від 25.06.1993 року № 187, реєстраційним посвідченням, виданого Горлівським бюро технічної інвентаризації, про що міститься запис в реєстраційній книзі 24/1 с.25 03.12.2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї інших спадкоємців не має. На підставі зазначеної заяви 03.12.2022 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа за №53/2022. 13.01.2023 року позивач звернулася до нотаріуса стосовно видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , але нотаріус фактично відмов у видачі свідоцтва та повідомив про неможливість вчинення ним нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що відповідно до п.п. 15 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а також п.п. 1 та 2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вчинення нотаріусами, робоче місце (контора) яких розташовано в межах територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, в умовах воєнного стану, нотаріальних дій, крім посвідчення довіреностей на право розпоряджатися коштами на рахунках у банках та небанківських фінансових установах, а також нотаріальних дій, які відповідно до законодавства можуть бути вчинені без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, забороняється, якщо інше не визначено наказом Міністерства юстиції, а також припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції. Територія Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області включена до вищевказаного переліку, та враховуючи, що спадкова справа, заведена в умовах воєнного або надзвичайного стану не за місцем відкриття спадщини, передається нотаріусу за місцем її відкриття, на даний час не можлива передача спадкової справи після померлого для подальшого провадження та видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на майно, яке належало спадкодавцю, не порушує прав інших осіб. Таким чином, оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач позбавлений можливості одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину з причин, зазначених вище, тому її вимога щодо визнання права власності на спадкове майно за таких обставин є обґрунтованою. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved