Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

ТОВ «НоваПей» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого зазначило, що ТОВ «НоваПей», як небанківська фінансова установа, надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків на підставі ліцензії № 11/1 від 17.10.2014 року, виданої Національним банком України, зокрема, в пункті надання фінансових послуг (далі ПНФП) № 04212 (вулиця Народна, 7, селище Горького, місто Дніпро, Дніпровського району, Дніпропетровської області). Касові операції в ПНФП Позивача виконують як штатні касири Фінансової установи, так і касові працівники інших суб`єктів господарювання. Станом на 22.03.2022 року касові операції в ПНФП №04212 виконувала [PERSON] .. Вона не була працівником позивача, документів, що підтверджують працевлаштування відповідача у іншого суб`єкта господарювання, позивач не має. Залишок коштів в касі ПНФП №04212 станом на кінець дня 21.03.2022 року становив 68 140,30 гривень, що підтверджується аркушем касової книги ПНФП з підписом (кваліфікований електронний) відповідача. Виконання відповідачем функцій касира 22.03.2022 року підтверджується видатковими та прибутковими касовими ордерами, що були підписані відповідачем. 22 березня 2022 року в ПНФП № 04212 працівниками позивача склад інвентаризаційної комісії була проведена ревізія наявних грошових коштів. Згідно з п. 46 Положення 148 у разі виявлення під час інвентаризації нестачі або надлишку цінностей у касі в акті зазначається сума нестачі або надлишку і з`ясовуються обставини їх виникнення. Акт інвентаризації каси складається у двох примірниках і підписується членами інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальною особою. Під час проведення інвентаризації 22.03.2022 року в касі ПНФП 04212 була виявлена нестача грошових коштів в розмірі 36\~826,30 гривень, що підтверджується актом про результати інвентаризації наявних коштів від 22.03.2022. Інвентаризація була проведена за відсутності Відповідача, яка не захотіла приймати участі в підрахунку залишку коштів в касі Позивача, та покинула приміщення ПНФП до закінчення інвентаризації. Установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Відокремлені підрозділи установ/підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов`язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу (п. 39 Положення 148). Вкладні аркуші касової книги ПНФП за 21-22.03.2022 року , видаткові касові ордери № 135-139, прибуткові касові ордери № 95-96 за 22.03.2022 року, підписані [PERSON] , є належним, достатнім та допустимим доказом, який підтверджує залишок коштів в касі ПНФП на початок та кінець робочого дня, та доказом того, що саме відповідач є матеріальновідповідальною особою за отримані під звіт грошові кошти позивача. Нестачею грошових коштів в касі ПНФП 04212, яка була виявлена під час інвентаризації 22 березня 2022 року, позивачеві було завдано майнової шкоди у розмірі 36 826,30 гривень. Станом на 09.08.2022 відповідач не відшкодувала завдану позивачу матеріальну шкоду, розмір якої становить 36\~826, 30 гривень, що зумовило звернення ТОВ «НоваПей» до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 10.08.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повторно, про день, час і місце розгляду справи неодноразово була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України. на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Кожна сторона, відповідно до ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ст. 1166 ЦК міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б)\~ протиправна поведінка заподіювача шкоди; в)\~ причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. В обґрунтування доведеності позовних вимог позивачем додано до позову акт інвентаризації від 22.03.2022 року, копії видаткових касових ордерів від 22.03.2022 року з підписом відповідача, копії прибуткових касових ордерів від 22.03.2022 року з підписом позивача, копію вкладного аркушу касові книги з підписом відповідача. Позивач вважає, що склад правопорушення відповідачем [PERSON] доведений, а саме протиправна дія, яка мала наслідком нестачу грошових коштів в касі ПНФП позивача; шкода у даному розмірі; причинний зв`язок між діями відповідача, яка є матеріально-відповідальною особою за отримані під звіт грошові кошти позивача; вина підтверджується вищевказаними косовими ордерами, де відображено залишок коштів на початок та кінець дня. Проте суду не надано доказів на підставі чого відповідач була допущена до матеріальних цінностей, не надано документів на підтвердження того, що відповідач є матеріально-відповідальною особою, що тільки відповідач мала доступ до матеріальних цінностей, що встановлена вина відповідача [PERSON] у нестачі грошей та не надано відомостей щодо звернення позивача до правоохоронних органів за фактом нестачі грошей в розмірі 36826,30 гривень. Також суду не надано доказів, що саме відповідач [PERSON] працювала 22.03.2022 року в ТОВ «НоваПей» та підписувала видаткові касові ордери від 22.03.2022 року, прибуткові касові ордери від 22.03.2022 року, вкладний аркуш касової книги. Суду не надано документів щодо ідентифікації відповідача [PERSON] з її власним підписом, що унеможливлює встановити, що саме відповідач підписувала вищевказані документи. Проаналізувавши вищевикладене, матеріали справи, суд дійшов висновку, що не знайшов свого підтвердження у діях відповідача [PERSON] склад правопорушення, необхідний для настання деліктної відповідальності, оскільки судом не встановлено \~ протиправна поведінка заподіювача шкоди - відповідача; \~ причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача ; вина відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Позивач в обґрунтування свого позову зазначав, що станом на 22.03.2022 року касові операції в ПНФП №04212 виконувала [PERSON] .. Вона не була працівником позивача, документів, що підтверджують працевлаштування відповідача у іншого суб`єкта господарювання, позивач не має. Залишок коштів в касі ПНФП №04212 станом на кінець дня 21.03.2022 року становив 68 140,30 гривень, що підтверджується аркушем касової книги ПНФП з підписом (кваліфікованний електронний) відповідача. Виконання відповідачем функцій касира 22.03.2022 року підтверджується видатковими та прибутковими касовими ордерами, що були підписані відповідачем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем існували фактичні трудові правовідносини, які регулюються Кодексом Законів про Працю України. Матеріальна відповідальність працівників\~- це один із видів юридичної відповідальності, що виражається в зобов`язанні працівників покрити цілком або частково матеріальний збиток, завданий з їхньої провини. Працівники несуть матеріальну відповідальність за збиток, завданий підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових зобов`язань (ст.130 КЗпП України). Підставою\~для притягнення працівників до матеріальної відповідальності є: порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків; нанесення підприємству прямої дійсної шкоди; вина у діях або бездіяльності працівника; прямий причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю працівника та шкодою, яка настала. Повна матеріальна відповідальність\~працівників у розмірі заподіяної шкоди без будь-якого обмеження передбачена\~ст.134 КЗпП України. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до\~статті 135-1\~цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством; 10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом. Письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до ст.1351КЗпП України може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та: 1) займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) виконує роботу за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу і користується обладнанням та засобами роботодавця, наданими йому для виконання роботи. Відповідно до п. п. 23, 25, 26, 39, 42, 44, 45 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України , затвердженого Постановою Правління Національного банку України , від 29.12.2017 , № 148 (далі за текстом Положення), \~касові операції( п.23) оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, електронними розрахунковими документами, за операціями із застосуванням платіжних інструментів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Касові документи можуть бути паперовими або електронними. Електронні касові документи повинні бути оформлені відповідно до вимог законодавства України у сфері електронного документообігу. 25. Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим. 26. Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки. Підпис керівника установи/підприємства на видаткових касових ордерах не обов`язковий, якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках є його дозвільний напис. 39. Установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів). Відокремлені підрозділи установ/підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов`язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу. Аркуші касової книги нумеруються та прошнуровуються, опечатуються відбитком печатки, за наявності її в установі/на підприємстві. Кількість аркушів у касовій книзі засвідчуються підписами керівника і головного бухгалтера установи/підприємства. Записи в касовій книзі здійснюються у двох примірниках. Перші примірники, що є невідривною частиною аркуша касової книги - "Вкладні аркуші касової книги", залишаються в касовій книзі. Другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги - "Звіт касира", є документами, за якими касири звітують щодо руху грошей у касі. Перші і другі примірники мають однакові номери. Виправлення в касовій книзі не допускаються. Зроблені виправлення підписуються касиром, а також головним бухгалтером або особою, яка його заміщує. 42. Контроль за правильним веденням касової книги покладається на головного бухгалтера або працівника установи/підприємства, який на це уповноважений керівником. 44. Керівник установи/підприємства під час прийняття на роботу касира укладає з ним договір про повну матеріальну відповідальність та ознайомлює його під підпис із вимогами цього Положення. Керівник установи/підприємства для здійснення функцій касира може прийняти рішення щодо виконання таких функцій працівником іншої/іншого установи/підприємства, залученого на підставі укладеної між установами/підприємствами угоди на надання послуги з надання персоналу, у якій обов`язково зазначається вимога про повну матеріальну відповідальність такого працівника. 45. Касир/працівник іншої/іншого установи/підприємства, залучений на підставі укладеного договору на надання послуги з надання персоналу несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей відповідно до законодавства України. Касиру/працівнику іншої/іншого установи/підприємства, залученому на підставі укладеного договору на надання послуги з надання персоналу, забороняється передовіряти виконання дорученої йому роботи іншим особам. В/на установах/підприємствах, які мають одного касира, у разі потреби тимчасової його заміни виконання обов`язків касира покладається на іншого працівника за письмовим наказом керівника. З цим працівником укладається договір про повну матеріальну відповідальність на час виконання ним обов`язків касира. Цінності, передані касиру під відповідальність, у разі його відсутності перераховуються іншим касиром, якому вони передаються, у присутності керівника та головного бухгалтера або в присутності комісії, призначеної керівником установи/підприємства. Про результати перерахування і передавання цінностей складається акт за підписами зазначених осіб. Установи/підприємства, штатним розписом яких не передбачено посади касира, виконання його обов`язків покладають на бухгалтера чи іншого працівника, з яким укладається договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до письмового розпорядження керівника. В обґрунтування доведеності позову позивачем додані акт інвентаризації від 22.03.2022 року, копії видаткових касових ордерів від 22.03.2022 року з підписом відповідача, копії прибуткових касових ордерів від 22.03.2022 року з підписом відповідача без підписів керівника, головного бухгалтера або особою, уповноваженою керівником, що не відповідає вимогам вищевказаного Положення, тому суд відхиляє ці відомості при вирішенні спору по суті. Також суд відхиляє при вирішенні спору по суті, як доказ, копію вкладного аркушу касової книги, оскільки з копії даного документа не можна встановити правильність ведення касової книги на підприємстві, а саме чи пронумерована, прошнурована та опечатана відбитком печатки така касова книга, чи засвідчена підписами керівника і головного бухгалтера установи/підприємства кількість аркушів у касовій книзі, що передбачено вищевказаними нормами Положення Також судом не встановлено порушення відповідачем [PERSON] покладеної на неї повної матеріальної відповідальності шляхом укладання з нею договору про повну матеріальну відповідальність, як того вимагає вищевказане Положення; покладених на неї трудових обов`язків; що саме вона здійснювала такі трудові обов`язки; нанесення саме нею підприємству прямої дійсної шкоди; вина в її діях; прямий причинний зв`язок між її винною дією та шкодою, яка настала, тобто судом не встановлено та позивачем не доведено існування умов, які необхідні для несення відповідачем перед позивачем повної матеріальної відповідальності за спричинену шкоду, що є також підставою для відмови у задоволенні позову. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи вищевикладені норми права, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed