Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» про захист прав споживача. Позовна заява надійшла до суду 02 січня 2023 року, згідно відмітки на конверті позовна заява здана на пошту 29 грудня 2022 року. 05 січня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Позивач посилається на те, що за виконавчим провадженням № 67261099 проводилися стягнення з його заробітної плати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» на підставі виконавчого напису № 28520, вчиненого 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. За цим виконавчим провадженням з нього у примусовому порядку було стягнуто 4012 грн 84 коп, з яких витрати виконавчого провадження 200 грн, основна винагорода приватного виконавця 319 грн 35 коп, заборгованість на користь відповідача 3493 грн 49 коп. Рішенням суду від 23 червня 2022 року у справі № 185/1525/22 виконавчий напис № 28520 від 23 вересня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином відповідачем були безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3493 грн 49 коп. Звернення стягнення почалося з 09 листопада 2021 року згідно постанови приватного виконавця. Позивачем проведено розрахунок трьох відсотків річних за період з 09 листопада 2021 року по 29 грудня 2022 року. Також позивач зазначає, що безпідставним стягненням з нього грошових коштів йому була спричинена моральна шкода. Позивач вважає, що правовідносини між ним і відповідачем регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки він є споживачем фінансових послуг. Позивач просить стягнути з відповідача: - інфляційні втрати за період з 09 листопада 2021 року по 29 грудня 2022 року у розмірі 1067 грн 54 коп, - три відсотки річних за період з 09 листопада 2021 року по 29 грудня 2022 року у розмірі 137 грн 21 коп, - моральну шкоду на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 2000 грн. Ухвалою від 10 січня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримана відповідачем 23 березня 2023 року. Відзиву на позов не надійшло. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. З доданих до позовної заяви документів видно, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком Андрієм Сергійовичем в рамках виконавчого провадження № 67261099 було винесено постанову від 09 листопада 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису № 28520, вчиненого 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованість у розмірі 22\~900 грн. (а.с.9) Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року у справі № 185/1525/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений\~приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за №28520 від 23 вересня 2021 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Дінеро" заборгованості в сумі 22900,00 грн. Рішення суду не було оскаржене і набрало законної сили, міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень під реєстраційним номером 105041969. Позивач зазначає, що за виконавчим провадженням з нього було примусово стягнуто суму 4012 грн 84 коп, у тому числі на користь відповідача заборгованість у розмірі 3493 грн 49 коп, на користь виконавця основна винагорода та витрати виконавчого провадження у загальному розмірі 519 грн 35 коп. У провадженні суду перебуває цивільна справа № 185/8454/22 за його позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 3493 грн 49 коп та завданих збитків у розмірі 519 грн 35 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з часу, коли його грошові кошти були стягнуті відповідачем він зазнав інфляційних втрат та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних відповідно до положень статті 625 ЦК України. Однак зазначеною статтею Цивільного кодексу передбачено відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, а позивачем не надано доказів наявності обов`язку відповідача щодо сплати йому грошових коштів. Позивач вказує на те, що він звернувся з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 3493 грн 49 коп та завданих збитків у розмірі 519 грн 35 коп (справа № 185/8454/22), однак в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про ухвалення рішення у цій справі, яке б встановлювало наявність грошового зобов`язання відповідача по відношенню до позивача та розмір цього зобов`язання. Тому відсутні підстави для застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Також позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 2000 грн на підставі статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів». До правовідносин, що склалися між сторонами Закон України «Про захист прав споживачів» не може бути застосований, оскільки спір виник не у зв`язку з отриманням позивачем фінансових послуг, а у зв`язку зі здійсненням примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом рішення суду від 23 червня 2022 року у справі № 185/1525/22, виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дінеро» визнано таким, що не підлягає виконанню, з підстав порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, оскільки наданий нотаріусу договір з позивачем, на підставі якого було видано оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, не посвідчений нотаріально, а отже стягнення заборгованості за ним не могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином виконавчий напис, на виконання якого з позивача стягувалися грошові кошти, був вчинений не внаслідок неправомірних дій ТОВ «ФК «Дінеро», тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом подання позову про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, позивачем подано такий позов, який розглядається судом у справі № 185/8454/22. Зважаючи на викладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ «ФК «Дінеро» інфляційних втрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як передбачено частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються\~від сплати\~судового збору\~за позовами,\~що пов`язані\~з порушенням\~їх прав. Оскільки позовні вимоги, заявлені позивачем із посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів», не підлягають задоволенню, судові витрати на сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed