Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Позиція сторін у справі У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - [PERSON] , про визнання батьківства. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у період з 2015 року по 2020 рік позивач проживав однією сім`єю із [PERSON] [INFO] у них народилась спільна дитина - [PERSON] . Разом з тим, на момент народження дитини [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який і був записаний батьком дитини. Починаючи із січня 2021 року позивач та [PERSON] перестали проживати однією сім`єю. Наразі Службою у справах дітей винесено розпорядження про відібрання [PERSON] від матері. Відзив на позов не надходив. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтвердила біологічне батьківство [PERSON] та зазначила, що надає свою згоду на оформлення ним батьківства сина. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти вирішення справи за його відсутності та в заочному порядку. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву суду не надали. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2022 року призначено у справі судово-медичну експертизу з використанням методів молекулярно-генетичного аналізу ДНК. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 квітня 2019 року позивач та [PERSON] спільно звернулися до Печерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про визнання [PERSON] того, що він є батьком [PERSON] , та проханням вказати по батькові дитини « [PERSON] », присвоїти прізвище батька [PERSON] . Згідно із листом Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 10 серпня 2021 року № 105/78-23/8/ згідно свідоцтва про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком дитини вказана інша особа. Згідно з Висновком експерта № 103-164-2022, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Outcome: approved