Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 07.04.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить суд: - зняти\~арешт нерухомого майна від 18 квітня 2008 року реєстраційний номер обтяження 7049696 накладений\~ Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі повідомлення б/н від 15 листопада 1994 року виданого Білгород-Дністровським НОРД БАНКОМ\~(перенесений до оновленого державного реєстру речових прав державним реєстратором Маразліївської\~сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Саченко О.Ф.\~ 11 грудня 2019 року номер запису про обтяження 34573182); - зняти арешт нерухомого майна від 18 квітня 2008 року реєстраційний номер обтяження 7051240 накладений\~ Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі повідомлення б/н від 23 серпня 1995 року виданого Білгород-Дністровським НОРД БАНКОМ\~ (перенесений до оновленого державного реєстру речових прав державним реєстратором Маразліївської\~сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Саченко О.Ф.\~ 11 грудня 2019 року номер запису про обтяження 34573233). Вказаний позов обґрунтовує тим, що позивач є власником\~земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та власником 18/100 часток в праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 28 лютого 2023 року \~ року позивач\~звернулась до \~державного \~реєстратора з метою отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №324237929 від 28 лютого 2023 року стало відомо наявність арештів на все нерухоме майно належне Позивачу , а саме: арешт нерухомого майна від 18 квітня 2008 року реєстраційний номер обтяження 7049696 накладений\~ Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі повідомлення б/н від 15 листопада 1994 року виданого Білгород-Дністровським НОРД БАНКОМ (перенесений до оновленого державного реєстру речових прав державним реєстратором Маразліївської\~сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Саченко О.Ф.\~ 11 грудня 2019 року номер запису про обтяження 34573182); арешт нерухомого майна від 18 квітня 2008 року реєстраційний номер обтяження 7051240 накладений\~ Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі повідомлення б/н від 23 серпня 1995 року виданого Білгород-Дністровським НОРД БАНКОМ\~(перенесений до оновленого державного реєстру речових прав державним реєстратором Маразліївської\~сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Саченко О.Ф.\~ 11 грудня 2019 року номер запису про обтяження 34573233). Листом Національного банку України від 03.03.2023 року № 27-0007/14771 повідомлено інформацію стосовно ліквідації та правонаступника Акціонерного (народного) комерційного банку ділового розвитку Одеси (далі «НОРД БАНК» або Банк). 05.03.1997 року Національний банк України зареєстрував зміни до статуту «НОРД БАНК» у зв`язку зі зміною найменування Банку з «НОРД БАНК» на Акціонерний комерційний «Генеральний Інвестиційний Банк» (далі АК «Генеральний Інвестиційний Банк»). Відповідно до положень статуту АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк», зареєстрованого\~Національним банком України 05.03.1997 року, АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк»\~був\~правонаступником за усіма правами та зобов`язаннями\~«НОРД БАНК». 30.06.1998 року\~Правління\~Національного банку України\~прийняло постанову № 252 про ліквідацію АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк», відкликання\~банківської\~ліцензії та призначення\~ліквідатором Банку аудиторської\~фірми\~«Респект». 29.08.2001\~року\~Комісія\~Національного банку України з питань\~нагляду та регулювання\~діяльності\~банків\~прийняла\~рішення № 205 про виключення АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк» як юридичної особи з Державного реєстру банків. Станом на 03.03.2023 року у Державному реєстрі\~банків\~містяться\~відомості про те, що АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк»\~виключено з Державного реєстру\~банків на підставі\~Рішення № 205. Станом на 03.03.2023 року, державний реєстр банків не містить відомостей що реєстрації Національним банком України банку, що став правонаступником АК «Генеральний Інвестиційний Банк». В 1993 році [PERSON] брала позику в АКБ «НОРД БАНК». Водночас, позику в розмірі 510 грн. [PERSON] давно погашено, що підтверджується довідкою аудиторською фірмою «РЕСПЕКТ» від 16 грудня 2004 року №119. 21 березня 2023 року Позивач звернулася до Відповідача з заявою про зняття арешту з належного їй майна. Згідно листа-відповіді Відповідача від 22 березня 2023 року № 394/01-16 \~в зняті арешту відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку відсутністю в Відповідача матеріалів відносно арештів майна Позивача. Позивач зазначає, що вказаний запис про обтяження нерухомого майна порушує його права як власника майна, у зв`язку із чим просить задовольнити позов. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Адвокат Берлінський О.А., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав до суду заяву відповідно до якої просив справу розглянути у відсутність позивача та його представника, вказав, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність завідувача Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач є власником\~земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та власником 18/100 часток в праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 28 лютого 2023 року \~ року позивач\~звернулась до \~державного \~реєстратора з метою отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №324237929 від 28 лютого 2023 року стало відомо наявність арештів на все нерухоме майно належне Позивачу , а саме: арешт нерухомого майна від 18 квітня 2008 року реєстраційний номер обтяження 7049696 накладений\~ Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі повідомлення б/н від 15 листопада 1994 року виданого Білгород-Дністровським НОРД БАНКОМ (перенесений до оновленого державного реєстру речових прав державним реєстратором Маразліївської\~сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Саченко О.Ф.\~ 11 грудня 2019 року номер запису про обтяження 34573182); арешт нерухомого майна від 18 квітня 2008 року реєстраційний номер обтяження 7051240 накладений\~ Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі повідомлення б/н від 23 серпня 1995 року виданого Білгород-Дністровським НОРД БАНКОМ\~(перенесений до оновленого державного реєстру речових прав державним реєстратором Маразліївської\~сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Саченко О.Ф.\~ 11 грудня 2019 року номер запису про обтяження 34573233). 01 березня 2023 року представник [PERSON] адвокат Берлінський О.А. звернувся з адвокатським запитом до Національного банку України За результатами розгляду вказаного адвокатського запиту Національний банк України в листі від 03.03.2023 року № 27-0007/14771 надав інформацію стосовно ліквідації та правонаступника Акціонерного (народного) комерційного банку ділового розвитку Одеси (далі «НОРД БАНК» або Банк). 05.03.1997 року Національний банк України зареєстрував зміни до статуту «НОРД БАНК» у зв`язку зі зміною найменування Банку з «НОРД БАНК» на Акціонерний комерційний «Генеральний Інвестиційний Банк» (далі АК «Генеральний Інвестиційний Банк»). Відповідно до положень статуту АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк», зареєстрованого\~Національним банком України 05.03.1997 року, АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк»\~був\~правонаступником за усіма правами та зобов`язаннями\~«НОРД БАНК». 30.06.1998 року\~Правління\~Національного банку України\~прийняло постанову № 252 про ліквідацію АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк», відкликання\~банківської\~ліцензії та призначення\~ліквідатором Банку аудиторської\~фірми\~«Респект». 29.08.2001\~року\~Комісія\~Національного банку України з питань\~нагляду та регулювання\~діяльності\~банків\~прийняла\~рішення № 205 про виключення АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк» як юридичної особи з Державного реєстру банків. Станом на 03.03.2023 року у Державному реєстрі\~банків\~містяться\~відомості про те, що АК «Генеральний\~Інвестиційний Банк»\~виключено з Державного реєстру\~банків на підставі\~Рішення № 205. Станом на 03.03.2023 року, державний реєстр банків не містить відомостей що реєстрації Національним банком України банку, що став правонаступником АК «Генеральний Інвестиційний Банк». Як зазначає, Позивачка, 1993 році вона брала позику в АКБ «НОРД БАНК». Як вбачається з Довідки від 16 грудня 2004 року №119, [PERSON] позику в розмірі 510 грн. погашено, у заявку із чим ліквідатор АК «Генеральний Інвестиційний Банк», який є право наступником АКБ «НОРД БАНК», скасовує заборону на все майно [PERSON] 21 березня 2023 року Позивач звернулася до Відповідача з заявою про зняття арешту з належного їй майна. Згідно листа-відповіді Відповідача від 22 березня 2023 року № 394/01-16 \~в зняті арешту відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку відсутністю в Відповідача матеріалів відносно арештів майна Позивача. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить\~спадкоємцеві з\~часу відкриття спадщини. Згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлених вимог про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст.\~8, ст.\~16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868\~для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнои та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. 28 травня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 910/7164/19 виклав наступну правову позицію з приводу захисту цивільних прав. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні\~від 15\~листопада 1996\~року у\~справі «Чахал\~проти Об`єднаного\~Королівства» Європейський\~суд з\~прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Судом установлено, що, обтяжувача Білгород-Дністровський НОРД БАНК не існує, оскільки 30.06.1998 року Правління Національного банку України прийняло постанову №252 про ліквідацію АК «Генеральний Інвестиційний Банк» та відкликання банківської ліцензії, який був правонаступником «НОРД БАНК», окрім того, згідно довідки аудиторською фірмою «РЕСПЕКТ» від 16 грудня 2004 року №119, [PERSON] погашено позику в розмірі 510 грн., у заявку із чим ліквідатор АК «Генеральний Інвестиційний Банк», який є право наступником АКБ «НОРД БАНК», скасовує заборону на все майно [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що існування арешту\~нерухомого майна, належного\~ [PERSON] , накладеного Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н, виданого\~23.08.1995 року, видавник:\~Білгород-Дністровський НОРД БАНК, зареєстрований 18.04.2008 року за №№7049696, 7051240, перешкоджає позивачу розпоряджатися майном, належним йому на праві приватної власності, тому його права підлягають захисту шляхом звільнення майна з-під арешту (скасування запису про обтяження), що відповідає вимогам ч.2\~ст. 16 ЦК України. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу [PERSON] на праві власності, порушує її права та законні інтереси,\~\~оскільки існування вказаного обтяження нерухомого майна позбавляє можливості позивача вільно розпоряджатися належним її майном у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved