Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У червні 2021 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 16 414 грн. 95 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «Перший український експертний центр» з 1 липня 2017 року прийняло на подальшу експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 29 серпня 2018 року між сторонами було укладено договір № 51/1-А/240 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», згідно з умовами якого позивач зобов`язувався надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач зобов`язувався оплачувати послуги у встановлені договором строки. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги виконані не були, у зв`язку із чим, станом на 07.06.2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2018 року по 07.06.2021 року складає 14 537 грн. 32 коп. Крім того, відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової у розмірі 1 313 грн. 68 коп. та 3% річних у розмірі 563 грн. 95 коп., що разом становить суму заборгованості у розмірі 16 414 грн. 95 коп. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на надані послуги та судовий збір. Ухвалою суду від 9 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме для зазначення точної адреси проживання відповідача. Після усунення вказаних недоліків, ухвалою суду від 14 січня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 27 травня 2022 року. До судового засідання сторони не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 11 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача Дегтяр О.П. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення суду не заперечує. За таких обставин, суд розглянув справу відповідно до ст. 280 ЦПК України за правилами заочного позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що ТОВ «Перший український експериментальний центр» прийняло житлові будинки на подальшу експлуатацію та обслуговування від ТОВ «ЖЕК 2617», що підтверджується актом приймання-передачі від 01.07.2017 року. ТОВ «Перший український експериментальний центр», як правонаступник ТОВ «ЖЕК 2617», з 01.07.2017 є виконавцем послуг з утримання будинку [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.04.2021 року, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 29 серпня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Перший український експортний центр» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п. 11 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим Договором строк. Згідно із п. 5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим. Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно із ст. 156, 162 ЖК України, відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач надає послуги утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавались житлово-комунальні послуги є копії договору №107-О на технічне обслуговування пожежної системи від 15.11.2012 року, договору № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012 року, договору № 47 від 01.10.2012 року, договору № 16-08-2013-го 01.08.2013 року. Згідно з розрахунком заборгованості б/н від 07.06.2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири [ADDRESS] з позивачем, станом на 07.06.2021 року існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 14 537 грн. 32 коп. за період з 01.10.2018 року по 07.06.2021 року. На час розгляду справи судом, відповідачем заборгованість не сплачено у добровільному порядку, що завдає збитків позивачу, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 1 313 грн. 68 коп. та 3 % річних у розмірі 563 грн. 95 коп. за період з 01.04.2019 року по 31.01.2022 року за період з 01.10.2018 по 30.04.2021 року. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16 414 грн. 95 коп. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved