Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від АТ "Таскомбанк" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Заявою - Договором №7350718_RESTRUCT про надання кредиту, яка, станом на 13.09.2022, становить 170220 грн. 67 к; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 03.12.2019 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 7350718_RESTRUCT про надання кредиту у сумі 113682,31 грн строком на 60 місяців, з процентами за користування кредитом 0.001 % річних та комісією за обслуговування кредиту 2,90 % на місяць від основної суми кредиту. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в обсязі, обумовленому Кредитним договором, які отримані останнім у передбачений кредитним договором спосіб, що підтверджується відповідною випискою. Однак позичальником було порушено умови Кредитного договору, а саме п. 2,3 розділу 2 Кредитного договору, відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно графіку, передбаченого Додатком № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з поверненням заборгованості за кредитом та сплата процентів та комісій за користування ним, оплата здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг що передбачені в додатку № 1 до цієї Заяви-договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору, станом на 03.12.2019 загальна заборгованість перед позивачем складає 170220,67 грн, яка складається з заборгованості по тілу 107793,19 грн; заборгованості по процентах 0,65 грн; заборгованості по комісії 62426,83 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не подав. Рух справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 23.12.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.12.2022 о 09.00 годині. 22.12.2022, 23.01.2023, 27.02.2023 та 23.03.2023 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд було відкладено. 04.05.2023 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача Баняс В.В. подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.12.2019 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір у виді Заяви-договору № 7350718_RESTRUCT про надання кредиту на рефінансування діючої кредитної заборгованості в АТ «Таскомбанк», відповідно до якого відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 113 682,31 грн на строк дії кредиту 60 місяців, зі сплатою 0,001% процентів річних та щомісячною комісією 2,90% від суми кредиту. (а.с. 7-8). Відповідно до п. 2.3 Заяви на отримання кредиту позичальник погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені у Додатку № 1 до цієї Заяви-Договору. Згідно наданого позивачем розрахунку та виписці по особовому рахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 13.09.2022 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 7350718_RESTRUCT від 03.12.2019 становить 170 220,67 грн., яка складається з: 107793,19 грн - заборгованість по тілу кредиту; 0,65 грн. - заборгованість по відсоткам; 62426,83 грн. - заборгованість по комісії, - правомірність заявлення яких доведено позивачем належними та допустимими доказами по справі, зокрема, розрахунком заборгованості відповідача та випискою по рахунку (а.с. 9, 10-40). 18.08.2022 АТ «Таскомбанк» на адресу [PERSON] надіслано письмову Вимогу про необхідність погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором № 7350718_RESTRUCT (а. с. 43). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 638 та частиною 1 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (частина 2 статті 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 03.12.2019 Кредитним договором № 7350718_RESTRUCT, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим Договором санкціям. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2553,31 грн, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved