Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 25 грудня 2014 року, мають спільну малолітню дитину дочку Віолетту, [INFO] . Спільне життя не склалося, сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07\~березня 2023\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2023 року в справі призначено судове засідання на 01 травня 2023 року 11-00 год. У позовній заяві позивачка просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи; жодних заяв/клопотань не подавав. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення\~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 25 грудня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №\~2664. Сторони мають спільну дитину дочку\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За твердженням позивачки, і це не спростовано відповідачем, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими; подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими; поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має. При цьому суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved