Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

30 серпня 2022 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, вказуючи, що він є батьком відповідачки, пенсіонер, особа похилого віку, якому 72 років, до жовтня 2002 року дочка постійно проживала разом із ним, він її утримував, виховував забезпечував гармонійний розвиток сплачував проходження курсів іноземних мов «Інтерлінгва», належним чином виконував свій обов`язок щодо дитини. В даний час в нього виявлена доброякісна пухлина 2 стадії, хронічний простатит, пенсія яку отримує є недостатньою для життя та він потребує матеріальної допомоги, тому прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання у розмірі частки від всіх видів її заробітку. Через засоби електронного зв`язку до суду надійшов відзив підписаний представником відповідача [PERSON] , яким відповідач повністю заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі ( а.с. 37-45) в подальшому оригінал відзиву надійшов засобами поштового зв`язку ( а.с. 48-76) У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позов в повному обсязі, додатково позивач [PERSON] пояснив, що був орду жени від стосунків має доньку, однак коли дитині було 3 рочки застав бувшу дружину із іншим чоловіком і зберігав сім`ю виключно до того часу, коли донька виросла та поїхала вчитися, в подальшому робив спроби налагодити відносини із родиною доньки, однак враховуючи вплив бувшої дружини йому це не вдавалось, до ого бувша дружина залишилась проживати у спільному будинку, в Сумській області і не допускає його до проживання в цій нерухомості. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Представник відповідача [PERSON] підтримала поданий раніше відзив і просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є непрацездатною особою , пенсіонером за віком та батьком відповідача [PERSON] , отримує пенсію сума якої за період з лютого 2022 року по липень 2022 року становить 23785,86 гривень (а.с. 21), знаходиться на диспансерному обліку у лікаря уролога з діагнозом ДГПЗ (доброякісна гіперплазія передміхурової залози) 2 стадії, хронічний простат ( а. с. 7-19). Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц),. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами . Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідачки від сплати аліментів на утримання позивача. Долучені через канцелярію 28.02.2023 року клопотанням докази суд не приймає до уваги у зв`язку з порушенням порядку їх долучення та відсутністю підтвердження направлення цих доказів іншій стороні цивільного провадження відповідно до ст. 83 ЦПК України. Оскільки позивач є непрацездатним, страждає рядом хронічних захворювань, отримує мінімальну пенсію в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дочки. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., від сплати якого звільнений позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved