Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадщину за законом до суду звернулись [PERSON] , [PERSON] до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2007 р. та \~ \~ \~ \~ [INFO] померла баба позивачів (по батьковій лінії) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.06.1999 р., яка на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Після смерті баби [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (пай) площею - 3,09 га, яка перебуває в колективній власності КСП Жовтень Козелецького району Чернігівської області. Спадкоємцями за правом представлення після смерті баби [PERSON] , є, позивачі, внуки [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців відповідно ст. ст. 1261-1365 ЦК України не має. Відповідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Позивачі, як спадкоємці за законом, після смерті баби [PERSON] вступили в управління спадковим майном на вищевказану земельну ділянку (пай), але юридично не оформили своїх прав. \~ \~ \~ \~ На даний час позивачі мають намір оформити спадщину після смерті баби [PERSON] , відповідно до чинного законодавства України. Але в нотаріальній конторі позивачам в усній формі було відмовлено з тих підстав, що немає свідоцтва про народження батька [PERSON] (сина [PERSON] ). Проте, свідоцтво про народження [PERSON] не має і в Державному архіві Чернігівської області відомості за 1940 р. відсутні. Оскільки немає свідоцтва про народження батька позивачів [PERSON] , тому позивачі не можуть довести родинні зв`язки, а саме: що [PERSON] є сином [PERSON] , а вона є бабою позивачів (по батьковій лінії). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 12 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. В установлений законом термін позивачі звернулись до державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), після смерті баби [PERSON] , оскільки фактично вони вступили в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила позивачам видати свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивачі надали недостатньо документів (відсутні документи для встановлення родинного зв`язку та документи на земельну ділянку (пай) правовстановлюючі документи), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном, але надати документи для встановлення родинного зв`язку позивачі не можуть, оскільки свідоцтво про народження батька [PERSON] не має і в Державному архіві Чернігівської області відомості за 1940 р. відсутні, також позивачі не можуть надати документи на земельну ділянку (пай), оскільки вони втрачені. Крім того, видати вказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] неможливо в зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Таким чином, позивачі вимушені звернутися до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті баби [PERSON] . Позивачі в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа, яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2007 р. та \~ \~ \~ \~ [INFO] померла баба позивачів (по батьковій лінії) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.06.1999 р., яка на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Після смерті баби [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (пай) площею - 3,09 га, яка перебуває в колективній власності КСП Жовтень Козелецького району Чернігівської області. Спадкоємцями за правом представлення після смерті баби [PERSON] , є, позивачі, внуки [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців відповідно ст. ст. 1261-1365 ЦК України не має. Відповідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Позивачі, як спадкоємці за законом, після смерті баби [PERSON] вступили в управління спадковим майном на вищевказану земельну ділянку (пай), але юридично не оформили своїх прав. \~ \~ \~ \~ На даний час позивачі мають намір оформити спадщину після смерті баби [PERSON] , відповідно до чинного законодавства України. Але в нотаріальній конторі позивачам в усній формі було відмовлено з тих підстав, що немає свідоцтва про народження батька [PERSON] (сина [PERSON] ). Проте, свідоцтво про народження [PERSON] не має і в Державному архіві Чернігівської області відомості за 1940 рік відсутні. Оскільки немає свідоцтва про народження батька позивачів [PERSON] , тому позивачі не можуть довести родинні зв`язки, а саме: що [PERSON] є сином [PERSON] , а вона є бабою позивачів (по батьковій лінії). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 12 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. В установлений законом термін позивачі звернулись до державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), після смерті баби [PERSON] , оскільки фактично вони вступили в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила позивачам видати свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивачі надали недостатньо документів (відсутні документи для встановлення родинного зв`язку та документи на земельну ділянку (пай) правовстановлюючі документи), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном, але надати документи для встановлення родинного зв`язку позивачі не можуть, оскільки свідоцтво про народження батька [PERSON] не має і в Державному архіві Чернігівської області відомості за 1940 р. відсутні, також позивачі не можуть надати документи на земельну ділянку (пай), оскільки вони втрачені. Крім того, видати вказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] неможливо в зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Таким чином, позивачі вимушені звернутися до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті баби [PERSON] . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п. 2 передбачає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до ст. 1225 ЦК України та п. 10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 82 ЦПК України підстави звільнення від доказування, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню та обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved