Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , що стверджується виданого (повторно) свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 2018 року, актовий запис №09. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2018 року і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. Більше року стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони фактично проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки та інтересам їхньої малолітньої дитини. Після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] надалі буде проживати з позивачкою, виховуватись та утримуватись нею. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Бориславського міського суду від 29.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 14 квітня 2023 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою сторін на 16 травня 2023 року У судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином (на підставі п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), що стверджується також відміткою пошти (на повернутому суду конверті з повісткою) про відсутність адресата за адресою реєстрації, відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи та ухвалення заочного рішення на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно дост. 51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зст. 56 Сімейного кодексу Українипередбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу Українипередбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 січня 2018 року Бориславським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Львівській\~області,\~актовий запис\~№09,\~що стверджується\~(повторним)\~свідоцтвом про\~одруження серії\~ [NUMBER] \~від 26.01.2018.\~ Подружжя\~має \~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~/а.с.\~5/. Після розірвання шлюбу малолітній син залишаться проживати з матір`ю. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, протягом тривалого часу вони не підтримують сімейних відносин, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони тривалий час не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 12, 89, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved