Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

12.04.2023 представник Житомирської міської ради Вікторія Гущина звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати квартиру [ADDRESS] , що за життя належала [PERSON] , відумерлою спадщиною та передати її в комунальну власність Житомирської міської територіальної громади, оскільки відсутні спадкоємці за заповітом та за законом, а на момент подання заяви в суд спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ніхто не прийняв. Представник заявника Житомирської міської ради в судовому засідання заяву підтримала у повному обсязі з мотивів та підстав, що викладені в заяві та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Житомирської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі Вислухавши представника заявника, дослідивши письмові докази суд встановив обставини та відповідно них визначив правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00039090813 (а.с. 3-5). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.12.1998 [PERSON] належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно листа Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 24.03.2023 за № 10-10/1545/2023, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання однієї особи, а саме: [PERSON] (а.с. 9). Згідно витягів із Спадкового реєстру № 72099557 від 11.04.2023 та №72099567 від 11.04.2023 за параметрами запиту - [PERSON] , у Спадковому реєстрі інформація щодо заведеної спадкової справи відсутня (а.с. 12-13). Таким чином судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та станом на 12.04.2023 спадщина ніким не прийнята, внаслідок чого постає питання про визнання спадщини відумерлою та передачу її в комунальну власність. Вирішуючи питання про можливість визнання спадщини відумерлою суд виходить з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна). Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частин першоїтретьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 3-5), за життя їй на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 11) станом на 24.03.2023 у вказаній квартирі зареєстровано проживання однієї особи, а саме: [PERSON] (а.с. 9) спадкоємці відсутні, спадкова справа не заводилася (а.с. 12-13). Отже, заявником повністю дотримано процедури щодо визнання спадщини відумерлою: - смерть спадкодавця [PERSON] настала [INFO] ; - спадщина після смерті [PERSON] залишилася неприйнятою; - заяву про визнання спадщини [PERSON] подано зі спливом 1 року після відкриття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, вимоги Житомирської міської ради про визнання спадщини [PERSON] відумерлою та передачу її в комунальну власність Житомирської міської ради такими, що підлягають задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved