Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 33, та підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 27.05.2002 р. Супрунівською сільською радою. Після померлої залишилось спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 75,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS] ). Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті не залишила заповіту, й тому на виконання вимог статті 1269 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці (сини померлої) звернулися до Полтавської районної державної нотаріальної контори, якою заведено спадкову справу №806/2002. Факт родинних відносин між позивачами та покійною встановлено державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. Але 17 листопада 2020 р. постановою [PERSON] , державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори за вих. № 02-31/991, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлої на вищезазначений об`єкт нерухомого майна. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS] ) належав покійній на підставі Свідоцтва на право особистої власності, виданого виконкомом Супрунівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1988 р., але даний документ було втрачено. Відповідно до інформації з Полтавського БТІ «Інвентаризатор» №10350 від 23.10.2020 р. зазначений житловий будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] , частка 1/1, на підставі Свідоцтва на право особистої власності, виданого виконкомом Супрунівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1988 р., записаний у реєстрову книгу № 3, за реєстровим №460. Відповідно до цього ж листа нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, реставрації не має. Таким чином, відсутність - втрата спадкодавцем та/чи позивачами документа, який засвідчує право власності на нерухоме майно не позбавляє позивачів права на спадщину та право власності на майно може бути визнано за спадкоємцем на підставі рішення суду. За таких обставин позивачі звернулися до суду із даним позовом, в якому просить визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивачі та їх представник - адвокат Джумеля Н.Г. не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Представник відповідача - Полтавської міської радиу судове засідання не з`явився, надавши суду відзив на позов у якому проти задоволення позову заперечував, вказавши, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження пред`явлення позовних вимог. Представник третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 33, та підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 27.05.2002 р. Супрунівською сільською радою. Після померлої залишилось спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 75,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS] ). Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті не залишила заповіту, й тому на виконання вимог статті 1269 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці (сини померлої) звернулися до Полтавської районної державної нотаріальної контори, якою заведено спадкову справу №806/2002. Факт родинних відносин між позивачами та покійною встановлено державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. Але 17 листопада 2020 р. постановою [PERSON] , державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори за вих. № 02-31/991, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлої на вищезазначений об`єкт нерухомого майна. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS] ) належав покійній на підставі Свідоцтва на право особистої власності, виданого виконкомом Супрунівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1988 р., але даний документ було втрачено. Відповідно до інформації з Полтавського БТІ «Інвентаризатор» №10350 від 23.10.2020 р. зазначений житловий будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] , частка 1/1, на підставі Свідоцтва на право особистої власності, виданого виконкомом Супрунівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1988 р., записаний у реєстрову книгу № 3, за реєстровим №460. Відповідно до цього ж листа нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, реставрації не має. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст.ст. 1267 та 1278 Цивільного кодексу України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За життя померла заповіту не залишила. Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті померлої першої черги спадкоємців за законом. Відсутність - втрата спадкодавцем та/чи позивачами документа, який засвідчує право власності на нерухоме майно не позбавляє позивачів права на спадщину. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved