Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] звернулися\~до Котелевського районного суду Полтавської області з позовом до Котелевської селищної ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, в якому просили визнати недійсним рішення виконавчого комітету Котелевської селищної Ради народних депутатів Котелевського району Полтавської області № 86 від 31 березня 1997 року «Про приватизацію земельних ділянок громадян Котелевської селищної Ради» в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON] жителю 1 [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею" 0,1054 га. \~ \~ \~ \~В обгунтування своїх позовних вимог зазначили, що відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 19.06.2013 року №6-57цс13, Відповідно до ч.1 та 2 ст.116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч.1 ст.126 ЗК України) Таким чином державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. 29 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Котелевської селищної ради видано свідоцтво про право власності на жилий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , на імя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 28 вересня 2000 року. Вищезазначений житловий будинок станом на 01.07.1991 року відносився до колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується архівним витягом від 01.03.2023 року № Г/07-05-Кот./84. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх члені двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 31 березня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради № 86 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,5080 га цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, та ведення особистого селянського господарства що розташована на території [ADDRESS] і [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 023607, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 589. Відповідно до копії технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] [ADDRESS] , експлікація землеволодіння під будівлями та іншими угіддями становить 0,1054 га. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області від 25 березня 2016 року серії [NUMBER] . Спадкоємцем на майно померлого є син [PERSON] спадкова справа знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки P.O. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1964 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть видане Котелевським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), від 02 липня 2020 року серії [NUMBER] У провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І. знаходиться спадкова справа №108/2020 на майно померлої [PERSON] , [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] яка померла [INFO] , посвідчила заповіт від 31 серпня 2016 року на частку житлового будинку на ім`я [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 січня 1969 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21 травня 1988 року. До складу спадкового майна входить 1/3 частка житлового будинку що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Котелевської селищної ради від 15 лютого 2021 року №591 змінено адресу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , (стара адреса: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ) Звернувшись до нотаріуса, щодо оформлення спадкових прав на спадщину Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 квітня 2021 року № 160/02-31 відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, оскільки будинок перебуває у спільній сумісній власності, а земельна ділянка, на якій він знаходиться, повинна належати співвласникам будинку про пропорційно праву власності на об`єкт нерухомості. За приписами ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Норми законодавства закріплювали та закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. За змістом п.4 та п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи вище наведені законодавчі приписи позивачі вважають, що оскаржуване рішення порушує права інших співвласників та спадкоємців житлового будинку на користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а одним із способів захисту прав громадян є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, тому вони звернулись до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~ В підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у них. Відповідач Котелевська селищна рада надала до суду відзив на позов від 19.04.2023 року, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, а також цілком погоджується з правовою оцінкою обставин наданих позивачами у позові, а також просили розгляд проводити без участі представника. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що 29 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Котелевської селищної ради видано свідоцтво про право власності на жилий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , на імя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 28 вересня 2000 року ( а.с.19). Вищезазначений житловий будинок станом на 01.07.1991 року відносився до колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується архівним витягом від 01.03.2023 року № Г/07-05-Кот./84 (а.с.18). 31 березня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради № 86 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,5080 га цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, та ведення особистого селянського господарства що розташована на території [ADDRESS] і [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №023607, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 589 (а.с.22). Відповідно до копії технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] [ADDRESS] , експлікація землеволодіння під будівлями та іншими угіддями становить 0,1054 га (а.с.24). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області від 25 березня 2016 року серії [NUMBER] (а.с.14). Спадкоємцем на майно померлого є син [PERSON] спадкова справа знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки P.O. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1964 року (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть видане Котелевським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), від 02 липня 2020 року серії [NUMBER] (а.с.15). У провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І. знаходиться спадкова справа №108/2020 на майно померлої [PERSON] , [INFO] (а.с.26 -27). На випадок своєї смерті [PERSON] яка померла [INFO] , посвідчила заповіт від 31 серпня 2016 року на частку житлового будинку на ім`я [PERSON] (а.с.17). Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 січня 1969 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21 травня 1988 року (а.с.12-13). До складу спадкового майна входить 1/3 частка житлового будинку що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Котелевської селищної ради від 15 лютого 202 року № 591 змінено адресу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , (стара адреса: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ) (а.с.25). \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 квітня 2021 року № 160/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за номером [ADDRESS] і належала [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки житловий будинок перебуває у спільній сумісній власності, то і земельна ділянка, на якій знаходиться повинна належати співвласникам будинку пропорційно праву власності на об`єкт нерухомості (а.с.26). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 19.06.2013 року №6-57цс13, Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч.1 ст.126 ЗК України) Таким чином державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. За приписами ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. \~ \~ \~ \~ Норми законодавства закріплювали та закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. За змістом п.4 та п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Згідно із ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. \~ \~ \~ \~Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд таким чином вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved