Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 179 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем помилково було перераховано на рахунок [NUMBER] у банку АТ «ОщадБанк» грошові кошти: 16.03.2021 року у розмірі 99 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.2052944814.1 АТ «КБ «ПриватБанк»; 16.03.2021 року у розмірі 80 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.2052990524.1 АТ «КБ «ПриватБанк». Позивач стверджує, що звернулась до банку, однак банк повідомив, що не має можливості повернути помилково перераховані вище грошові кошти. Позивач звернулась до правоохоронних органів - було відкрито кримінальне провадження №12021100100001086. Позивач вказує, що між сторонами не було укладено жодного правочину, що визнався як підстава для перерахування коштів, немає підстав з яких би у неї виникли зобов`язання з перерахування коштів відповідачу, а тому грошові кошти у розмірі 179 000,00 грн, що були помилково перераховані позивачем на рахунок відповідача, є безпідставно набутим майном. Позивач посилається на те, що здійснила усі необхідні дії для досудового врегулювання спору. Ухвалою судді Голосіївського районного суд у м. Києва Кахно І.А. від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суд у м. Києва Кахно І.А. від 01.07.2021 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів. Ухвалою судді Голосіївського районного суд у м. Києва Кахно І.А. від 08.09.2021 року витребувано у АТ «Державний ощадний банк України» інформацію. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.11.2021 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлявся судом належним чином за місцем реєстрації. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. Відповідно до ст.280 ЦПК України та на підставі заяви позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до квитанції №0.0.2052944814.1 від 16.03.2021 року АТ «КБ «ПриватБанк» Каленіченко Наталія Степанівна перерахувала на рахунок [NUMBER] у банку АТ «ОщадБанк» 99 000,00 грн. Відповідно до квитанції №0.0.2052990524.1 від 16.03.2021 року АТ «КБ «ПриватБанк» Каленіченко Наталія Степанівна перерахувала на рахунок [NUMBER] у банку АТ «ОщадБанк» 80 000,00 грн. Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 06.04.2021 року №20.1.0.0.0/7-210406/6169, Банк не може повернути кошти, які були списані 16.03.2021 року, оскільки переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід був здійснений під авторизацією. Клієнт зобов`язується нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів. В матеріалах справи наявний витяг з ЄРДР №12021100100001086 від 16.03.2021 року (ч.2 ст.190 КК України), з якого вбачається, що [PERSON] звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення та повідомила, що 16.03.2021 року приблизно о 16:00 за адресою [ADDRESS] зателефонувала невідома людина представилась працівником «ПриватБанку» та шахрайським шляхом з карти «ПриватБанк» заволоділа грошовими коштами на суму 179 000,00 грн, які належать [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що позивач направляла відповідачу листи про повернення грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України. В матеріалах справи наявний протокол допиту потерпілого від 17.03.2021 року - [PERSON] . З матеріалів кримінального провадження №12021100100001086 від 16.03.2021 року вбачається, що власником рахунку [NUMBER] у банку АТ «ОщадБанк» є [PERSON] . Як вбачається з виписки по картковому рахунку [NUMBER] у банку АТ «ОщадБанк» 16.03.2021 року на вказаний рахунок надійшли грошові кошти від позивача у розмірі 99 000,00 грн та 80 000,00 грн. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. В силу положень ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що між сторонами не існувало будь-яких договірних зобов`язань, або ж інших зобов`язальних відносин, які б були підставами для перерахування коштів на рахунок відповідача. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved