Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 07 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Андрушівського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №46. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає що їх шлюб розпався та носить лише формальний характер, а тому просить його розірвати, судові витрати з відповідача на її користь не стягувати. Позивачка в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що 07 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Андрушівського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №46 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1\~ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Згідно\~ст.113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Понесені позивачкою судові витрати з відповідача на її користь не стягувати.

Outcome: approved