Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання батьком [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 06.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб під час якого у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В грудні 2021 року заявниця [PERSON] разом із старшим сином [PERSON] виїхали за кордон на заробітки до Німеччини, а молодші діти залишились на вихованні та утриманні батька [PERSON] . З того часу сімейні відносини заявників припинились, вони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов`язків та не ведуть спільного побуту. В березні 2023 року [PERSON] повідомила заявнику [PERSON] , що подальше перебування її в зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам, оскільки, вона зустріла іншого чоловіка, якого покохала та з яким хоче створити сім`ю, у зв`язку із цим хоче розірвати шлюб. В свою чергу, [PERSON] також не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки ще до від`їзду заявниці [PERSON] за кордон, тривалий час між ними не було взаєморозуміння та взаємоповаги, погляди на життя були дуже різними, а тому вирішення простих побутових проблем закінчувалось сварками. У зв`язку із ним заявник [PERSON] втратив почуття любові до заявниці [PERSON] , тому не заперечував проти її переїзду за кордон, а на даний час - проти розірвання шлюбу. З метою вирішення питання про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та умов їх виховання батьком 27.04.2023 року між заявниками було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. Згідно п.1.4. Договору, місцем проживання дітей сторони визначили місце проживання батька. Сторони домовились покласти обов`язки щодо виховання дітей, утримання, піклування про їх здоров`я, забезпечення достатнього рівня освіти на заявника [PERSON] відповідно до пунктів 3.1.1 -3.1.2 Договору. Враховуючи викладене заявники просили розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України. В грудні 2021 року заявники припинили спільне проживання, внаслідок чого малолітні діти залишились проживати з батьком. Так, актом, складеним за участі сусідів 25.04.2023 року підтверджується, що [PERSON] спільно зі своїми малолітніми дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] , а мати за вказаною адресою не з`являлась з грудня 2021 року. З того часу [PERSON] участі в вихованні дітей не бере, матеріально не забезпечує та спільно з дітьми не проживає. Враховуючи, що заявниця [PERSON] самоусунулась від участі у вирішенні питань життя дітей, весь тягар виховання, утримання, та піклування про синів покладено на заявника [PERSON] [PERSON] з грудня 2021 року самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням синів - добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для дітей необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечує їх усім необхідним. Так, заявник приділяє достатньо часу для розвитку дітей, сприяючи їх інтелектуальному та духовному зростанню: слідкує за їх навчанням, допомагає та перевіряє Встановлення факту має для заявника важливе юридичне значення, оскільки підтвердить статус «одинокий батько» і дасть можливість [PERSON] оформити документи щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків, змінити місце проживання дітей та після закінчення воєнного стану виїхати з ними за кордон без документального оформлення згоди від матері. Згідно норм Податкового Кодексу України дасть йому підстави для отримання допомоги на утримання дитини в розмірі 150% від соціальної пільги, а також право на додаткову відпустку. В інший спосіб тримати статус «одинокий батько», аніж встановлення судом даного факту, неможливо, адже законодавчого визначення цього терміну немає. Натомість, згідно усталеної практики Верховного Суду, статус «одинока матір» є тотожним статусу «одинокий батько», адже батьки, згідно норм чинного законодавства, рівні в своїх правах. Просить встановити факт самостійного виховання заявником [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявники не з`явились, подали до суду спільну заяву про проведення судового засідання без їх присутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що подана сторонами заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст.4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 06.10.2002 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Лужанською селищною радою Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом №31. Під час шлюбу у заявників народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3,4 ст.56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст.293 ЦПК України\~передбачено, що\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст.109 СК України,\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.\~Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що заявники з грудня 2021 року не підтримують між собою\~шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, заявниця [PERSON] проживає окремо, вона разом із старшим сином [PERSON] виїхали за кордон на заробітки до Німеччини. Крім цього, вона має намір створити іншу сім`ю, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає волі сторін. Окрім цього судом встановлено, що розірвання шлюбу не буде порушувати права малолітніх дітей, які проживають та перебувають на утриманні батька, оскільки\~згідно договору, укладеного 27.04.2023 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., сторони визначили з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] з грудня 2021 року повністю перебувають на самостійному вихованні та утриманні батька [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копією договору найму житлового приміщення від 10.03.2022 року, копіями витягів з Реєстру територіальної громади, копією акта №1 від 25.04.2023 року про місця проживання та реєстрації заявника [PERSON] та про склад його сім`ї, довідкою директора Шипинецького закладу дошкільної освіти Кіцманської міської ради Тудан І.М. від 27.04.2023 року, довідкою сімейного лікаря Лужанської амбулаторії ЗПСМ «ТОВ «Мак Медик» Юрійчук О.С. та визнаються сторонами. Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Outcome: approved