Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

В серпні 2021 р. [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач 1), Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (відповідач 2) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 51-71) просила суд стягнути з відповідача 1 франшизу в сумі 2600,00 грн, моральну шкоду в сумі 100000,00 грн, з відповідача 2 - 26100,00 грн матеріальної шкоди та здійснити розподіл судових витрат. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником автомобіля «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] . 10.08.2020 о 07 год. 33 хв. по провулку Делегатському 3 в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , був не уважний до дорожньої обстановки, для забезпечення безпеки руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкоджень транспортних засобів, та залишила місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/33640/20 винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яке виплатило 13900,00 грн страхового відшкодування без урахування франшизи в сумі 2600,00 грн та коефіцієнта фізичного зносу. Позивач зазначає, що відповідач 2 не здійснював проведення ремонтної калькуляції пошкоджень, автотоварознавчих досліджень. Внаслідок ДТП позивачу заподіяно матеріальну шкоду в сумі 40000,00 грн, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та матеріальною шкодою складає 26100,00 грн, яка, на думку позивача, підлягає стягненню з відповідача 2. Оскільки страхове відшкодування було зменшено на суму франшизи, а відповідач 1 в добровільному порядку франшизу не відшкодовує, вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача 1. Крім цього, діями відповідача 1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, внаслідок пошкодження майна, порушенні звичайного устрою життя. Моральну шкоду оцінює в 100000,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача 2 заперечує щодо задоволення, зазначає,що позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування без проведення експертизи внаслідок досягнення згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. 04.03.2021 р. позивач підписала відповідну заяву, в якій зазначила про відсутність претензій до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просили його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, представник відповідача 2 у відзиві на позов просив провести розгляд справи без його участі, причини неявки відповідача 1 суду не відомі. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 17.08.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 01.02.2022 р. залучено заяву про збільшення розміру позовних вимог від 27.01.2022 р. Протокольною ухвалою суду від 22.09.2022 р. відмовлено в залученні заяви про уточнення розміру позовних вимог від 06.07.2022 р. Ухвалою суду від 22.09.2022 р. призначено у цивільній справі №761/28272/21 судову автотоварознавчу експертизу. Протокольною ухвалою суду від 10.05.2023 р. відмовлено в залученні заяви про уточнення розміру позовних вимог від 30.03.2023 р. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно частини третьої статті 49 ЦПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. З огляду на викладене, були відсутні підстави для прийняття заяви про уточнення розміру позовних вимог від 30.03.2023 р. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 20) 10.08.2020 о 07 год. 33 хв. по провулку Делегатському 3 в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , був не уважний до дорожньої обстановки, для забезпечення безпеки руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкоджень транспортних засобів, та залишила місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2021 з урахування постанови суду від 17.02.2021 р. про виправлення описки у справі № 761/33640/20 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.ст.122-4, 124 КУпАП закрито за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови суду вина [PERSON] у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною. Частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 18 лютого 2020 року у справі №916/2586/18. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно висновку експерта №28403/22-54 від 16.12.2022 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , у ДТП станом на час проведення експертизи з урахування фізичного зносу автомобіля без врахування ПДВ складає 30495,47 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , складає 30495,47 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat», д.н.з. [NUMBER] , станом на час ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно заяви від 04.03.2021 р., за підписом [PERSON] , по страхові справі 3328489 досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , який складає 13900,00 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано з урахуванням франшизи 2600,00 грн, застосування коефіцієнту фізичного зносу (за наявності) та іншиї вимог, що передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В заяві зазначено, що претензій до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» [PERSON] немає та не буде мати. (а.с. 23) Вказана заява в силу частини першої статті 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно з частиною першої статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Факт отримання вказаних коштів [PERSON] не заперечувала. Тобто, страховик заподіювача шкоди Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та потерпіла особа- позивач визнали за взаємною домовленістю суму, яку має отримати потерпіла особа у зв`язку із пошкодженням майна, не

Outcome: partial