Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 16 вересня 2001 року, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1157. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем оскільки, починаючи з жовтня 2014 року кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе. З початком військової агресії Росії та окупації території Донецької області з 2014 року його дружина залишилася в м Донецьку та не змогла виїхати на підконтрольну територію України, а він у 2014 році перебував на роботі в Харківській області, та після вторгнення залишився проживати тут. За цей час вони стали чужими людьми, та з ситуацією яка склалася в країні мають різні погляди на життя, та їх цілі не співпадають, та є різко протилежними. Оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у відповідача. Від представника позивача надійшла заява в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовну заяву підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з жовтня 2014 року кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між ними неможливе. В матеріалах справи на підтвердження позову є актовий запис про шлюб між сторонами №1157 від 16.09.2001 року (а.с. 14). На час розгляду справи спору щодо поділу майна сторони не мають. Спільне господарство не везуть. Таким чином, є усі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу відповідач не надав. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від відповідачки не надходило клопотань про відновлення свого дошлюбного прізвища, тому після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved