Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визначення місця проживання дитини. Представником позивачки - адвокатом Фесенко Юлією Олександрівною подано заяву про стягнення судових витрат по справі № 536/1033/22. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 квітня 2023 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визначення місця проживання дитини. У відповідності до норм ст. 15 ЦПК України, ст.55 Конституції України та положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», між адвокатом Фесенко Юлією Олександрівною та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 16/06/22 з метою захисту законних прав та інтересів позивачки. При укладенні такого договору, адвокатом було взято на себе обов`язок надавати правничу допомогу при ініціювання звернення до суду щодо зміни місця реєстрації неповнолітньої дитини. Проте, після отримання відповідної інформації від органів реєстрації та територіальних громад було встановлено, що син позивачки та відповідача з моменту народження й по цей час ніде не зареєстрований, а тому, з огляду на відсутність погодження між сторонами щодо конкретного місця реєстрації дитини, прийнято рішення щодо необхідності звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Тому, 15.08.2022 між адвокатом Фесенко Ю.О. та Ваган О.М. було укладено Додаткову угоду до Договору № 16/06/22 від 16.06.2022, якою внесено зміни в два пункти основного договору щодо обсягу виконуваної роботи та порядку проведення розрахунків. В ході розгляду судової справи № 536/1033/22 позивачкою понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., що підтверджується доданими до матеріалів заяви доказами, а саме договором, додатковою угодою, розрахунком, актом виконаних робіт. Представник відповідача надав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання посилається на те, що внаслідок використання системи «Електронний суд» представник позивачки уникла витрат на роздруківку матеріалів позовної заяви та її додатків, а також клопотань по справі. Вважає, що обсяг додатків не відповідає заявленому розміру витрат на правову допомогу, та представник позивачки не обґрунтувала обсяг робіт із надання правової допомоги. Зазначає, що участь адвоката Фесенко Ю.О. в судових засіданнях в режимі відеоконференції виключала значні витрати на проїзд до м. Кременчука для участі в судових засіданнях, час участі адвоката у судових засіданнях є незначним, а тому сума витрат на правову допомогу не відповідає фактичним обставинам справи. Просить суд зменшити розмір витрат на правову допомогу позивачки [PERSON] , представником якої є адвокат Фесенко Юлія Олександрівна, із заявлених 6000 грн. до 3000 грн. Представник позивачки [PERSON] адвокат Фесенко Ю.О. в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву, в якій просила суд провести розгляд клопотання про стягнення судових витрат без її участі та участі позивача [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Єрмоленко О.В. в судове засідання не з`явився, надав в провадження суду заяву, в якій просив суд провести розгляд клопотання про стягнення судових витрат без його участі та участі відповідача [PERSON] . Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області уповноважених представників в судове засідання не направили, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з ч.1, 4\~ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно частиною першою ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до частини третьої\~ст. 259 ЦПК України\~суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Частиною першою ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з частинами першою, третьою ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положення частини другою ст. 137 ЦПК України передбачають, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до положень вказаної вище статті, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу частин третьої, четвертої ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частиною п`ятою ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. Як зазначено Верховним Судом в постановах від 10 грудня 2019 року у справі № 160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved