Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дідо [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 1,03 умовних кадастрових гектара. [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом майна своєї баби, з приводу чого звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Позивач бажає реалізувати власні спадкові права. Проте втрата правовстановлюючих документів на підтвердження належного права власності спадкодавця на вищезгаданий об`єкти нерухомого майна перешкоджає позивачу у цьому, тому останній вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 11.04.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення рішення під час підготовчого судового засідання. Відповідач участь\~свого представника\~під час\~підготовчого засідання\~не забезпечив,\~надали заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають та просять суд їх задовольнити. Відповідно до частини 3\~статті 211 ЦПК України\~підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2\~статті 247 ЦПК України. Нормативним приписом частини 3\~статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом частини 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Доказами у справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 березня 2017 року (а.с. 7). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,03 умовних кадастрових гектари, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 463353 від 16 вересня 2022 року та витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Бродівського району (а.с. 8, 9). Відповідно довідки селищного голови Підкамінської селищної ради № 272 від 12 вересня 2022 року [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с. 10). Оскільки дані правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то до них слід застосувати положення ст. 549 ЦК України (1963 р.) Статтею 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 25.06.2007 року (а.с. 11). [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.9994 га кадастровий номер 4620386200:12:009:0049 та земельна ділянка площею 0.4171 га кадастровий номер 4620386200:12:015:1222, що підтверджується копією Державним актом на право власності на землю серії І - ЛВ № 019566 від 25 березня 2002 року, витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-1200294322023 та № НВ-3500207482023 від 17.03.2023 року (а.с. 12-16). Відповідно заповіту посвідченого секретарем Поповецької сілської ради Бродівського району Львівської області 01.09.2000 року, який зареєстровано в реєстрі за № 137, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу по справі [PERSON] (а.с. 19). Відповідно довідки Підкамінської селищної ради Львівської області № 289 від 07.09.2022 року заповіт від імені померлої [PERSON] не змінювався і не переписувався (а.с. 20). Відповідно довідки Підкамінської селищної ради Львівської області № 158 від 09.03.2023 року [PERSON] до дня смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті проживала та була зареєстрована сама (а.с. 21). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 31 січня 2023 року встановлено факт, що Державний акт на право власності на землю серії І - ЛВ № 019566 від 25 березня 2002 року, який виданий на ім`я\~ [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] , та втановлено факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 05.11.1942 року в селі Нем`яч Бродівського району Львівської області, актовий запис № 4 (а.с. 21-24). Із приводу втрати Державного акту на право власності на земельну ділянку серії I-ЛВ № 019566 від 25 березня 2002 року зроблено оголошення до друкованого засобу масової інформації «Газета «Голос Відродження», що підтверджується наданим суду примірником газети із відповідним оголошенням (а.с. 25). За правилами до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підпунктами 9-10 статті 28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачою державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За змістом підпунктів «в» та «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Імперативними приписами статті 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із нормою статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Виходячи із вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вирішуючи питання визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби: [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Земельні ділянки розташовані на території Попівецького старостинського округу Бродівської міської ради Львівської області, дійсно належали [PERSON] та [PERSON] , що було встановлено судом. Суд наголошує на тому, що за обставин втрати правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позивач об`єктивно позбавлений можливості прийняти належну йому частину спадщини в позасудовому (нотаріальному порядку). Відтак визнання права власності фактично є винятковим способом захисту прав позивача. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved