Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні на правах оренди ПП «АгроНіка» орендованою земельною ділянкою з кадастровим номером: 0523787400:02:000:0024, що розташована на території Тополівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області на підставі договору оренди земельної ділянки від 15.03.2007, укладеного між [PERSON] та ПП «АгроНіка», шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії, які перешкоджають приватному підприємству використовувати земельну ділянку загальною площею 3,1329 га, в обгрунтування своїх вимог вказав, що 15 березня 2007 року між ПП «АгроНіка» та [PERSON] укладено договір оренди землі, на даний час договір оренди землі із внесеними змінами діє, 29 квітня 2017 року при спробі працівників підприємства приступити до посіву земельної ділянки було виявлено, що земельна ділянка самовільно засіяна відповідачем, на вимоги представників ПП «АгроНіка» не використовувати земельну ділянку до закінчення терміну дії договору оренди, відповідач відмовила. Неправомірними діями відповідач унеможливила використання позивачем орендованої земельної ділянки та отримання ним доходу, внаслідок чого понесло матеріальні втрати та просить стягнути їх з відповідача разом із штрафом відповідно до договору в загальній сумі 17\~888, 21 грн. Не погоджуючись з позовними вимогами ПП «АгроНіка», [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати недійсними зміни до договору оренди землі від 22.01.2010, зареєстровані 23.12.2020 за №04100590273 у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», зазначає, що вказані зміни до договору оренди землі з ПП «АгроНіка» не підписувала, у неї було відсутнє волевиявлення на укладення таких змін та вказані зміни порушують її законні права та інтереси на розпорядження власністю. В подальшому 06.12.2022 представником відповідача за\~первісним позовом,\~позивач за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~ адвокатом Катрич П.С., було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить зобов`язати Приватне підприємство «АгроНіка» повернути [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 0523787400:02:000:0024, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, за межами населеного пункту, розміром 3.1328 га та скасувати державну реєстрацію права оренди - номер запису про інше речове право 26143268 від 11.05.2018, внесений державним реєстратором Загребельним Дмитром Миколайовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41092590 від 15.05.2018. Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи знаходиться заява відповідно до якої представник просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник, адвокат Катрич П.С. в судове засідання не з`явились, представник направив на адрес у суду заяву відповідно до якого просить проводити розгляд справи у його відсутність, просить відмовити в задоволені первісного позову ПП «АгроНіка», зустрічну позовну заяву підтримує в поному обсязі та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, та з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що вимоги первісного позову не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №105022 від 05 травня 2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1329 га, яка розташована на території Тополівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 44). 15 березня 2007 року між ПП «АгроНіка» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивачу за первісним позовом строком на 4,11 років передано в оренду земельну ділянку, кадастровий номер 0523787400:02:000:0024, площею 3,1329 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Тополівської сільської ради (а.с. 6-7). Відповідно до змін до договору оренди землі зареєстрованого 28 квітня 2007 року в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040787400132 від 22.01.2010, строк дії договору продовжено, а саме у пункт 8 договору внесено зміни відповідно до яких «договір укладено на 15 років» (а.с.8). Так, положеннями ч. 1 ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) ділянки регулюються спеціальним законом. Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є закон «Про оренду землі» від 06.10.98 №161-XIV. Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно положень ст. 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до ст. 27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Аналіз наведених норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування орендованою земельною ділянкою орендар має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні майном (негаторний позов). Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Разом з тим суд зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Частина перша ст. 76 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем за первісним позовом не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач чинив перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою, а також не доведено, що позивач за первісним позовом вчиняв буд-які дії, направлені на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відповідачем в позасудовому порядку (зокрема, направляв вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, про які зазначено в позовній заяві). За своїм внутрішнім переконанням суд відзначає, що наявність обставин вчинення орендодавцем перешкод у користуванні земельною ділянкою може прийматись до уваги тільки при наявності первинних та похідних доказів, що зафіксовані сторонніми особами (спостерігачами), органами місцевого самоврядування, органами державної влади за відповідним зверненням орендаря. Доказів встановлення меж спірної земельної ділянки та саме виявлення порушень на цій земельній ділянці позивачем до матеріалів справи не долучено. Згідно ст. 187 ЗК України - контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЗК України - державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. У відповідності до ст. 190 ЗК України - громадський контроль за використанням та охороною земель здійснюється громадськими інспекторами, які призначаються відповідними органами місцевого самоврядування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, і діють на підставі положення, затвердженого центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, охорони навколишнього природного середовища. Також, на підтвердження факту вчинення перешкод у користуванні земельною ділянкою повинні бути надані суду первинні (прямі або непрямі) докази, які відтворюють ланцюжок неправомірних дій відповідача (триваючого порушення, що є підставою подачі негаторного позову), і як наслідок порушення права орендаря на користування земельною ділянкою, а саме доповідні (пояснення) відповідальних осіб по здійсненню господарської діяльності підприємства. А потім, як наслідок в порядку захисту свого порушеного права на користування - звернення до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, органів державної влади, фіксування протиправних дій за допомогою фото або відеозйомки (речові докази). Усі ці дії в сукупності є необхідними для встановлення об`єктивної істини у справі, і як наслідок підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Отже, в зазначеній категорії справ суттєвим питанням, що підлягає встановленню та дослідженню в судовому порядку є те, чи позивач довів належними та допустимими доказами порушення його прав як користувача земельної ділянки. З огляду на наведене суд констатує, що позивачем за первісним позовом належним чином не доведено обставини чинення перешкод відповідачем, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим у задоволенні первісного позову слід відмовити. При вирішенні питання щодо зустрічного позову [PERSON] до Приватного підприємства «АгроНіка» - про повернення земельної ділянки кадастровий номер 0523787400:02:000:0024, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, за межами населеного пункту, розміром 3.1329 га та скасувати державну реєстрацію права оренди - номер запису про інше речове право 26143268 від 11.05.2018, внесений державним реєстратором Загребельним Дмитром Миколайовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41092590 від 15.05.2018, суд дійшов наступних висновків. Подаючи зустрічну позовну заяву, позивач за зустрічним позовом стверджувала, що оспорюваних змін до договору оренди землі від 15.03.2007 не підписувала, підпис у них вчинено іншою особою. Відповідно до висновку експерта № 6186/6187/17-21 від 21.11.2017 підпис від імені [PERSON] на двох наданих примірниках змін до договору оренди землі за №040787400131 та №04078400132 від 28.04.2007, що зареєстровані у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23.12.2010 №041005900274 та №041005900273, виконано не самою [PERSON] , а іншою особою. За змістом статті 11 ЦК України - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою\~статті 203 ЦК України - передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України - встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»\~(тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за\~статтею 18 цього Закону\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~- визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей\~4-6,\~11,\~17,\~19\~цього\~Закону\~є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судому у постанові від 11.06.2018 у справі № 151/117/17. Крім того, у іншій постанові Верховного Суду України у справі № 6-162цс13 від 19.02.2014, вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі йогопорушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, де позивач наполягає на поверненні її земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав, зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)). Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними змін до договору оренди землі, посилаючись на те, що даних змін не підписувала, а умови не погоджувала, в подальшому, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог, змінила предмет позову, просила повернути земельну ділянку з тих же підстав, що не підписувала змін до договору оренди землі та не погоджувала їх умов. Судом встановлено, що зміни до\~договору оренди\~землі від\~22.01.2010,\~зареєстровані 23.12.2020\~за №04100590274\~у Теплицькому\~районному відділі\~Вінницької регіональної\~філії ДП\~«Центр ДЗК» є\~неукладеним,\~оскільки не\~підписані позивачем\~за зустрічним\~позовом,\~а тому\~земельна ділянка\~з кадастровим номером 0523787400:02:000:0024, площею 3,1329 га, що належать позивачу, знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2\~ст.152 ЗК України - власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц, так як позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523787400:02:000:0024, площею 3,1329 га, а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказана земельна ділянка, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивача, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном, тому порушене право позивача підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику та забороні проведення будь-яких робіт на вказаній земельній ділянці. За змістом частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(у редакції, чинній на момент реєстрації права оренди) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права оренди земельної ділянки проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі договору оренди землі та інших документів, які підтверджують набуття права оренди земельної ділянки. Державна реєстрація прав на землю є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав власності, користування, зокрема права оренди землі, що супроводжуються внесенням даних про зареєстровані права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи те, що зміни до договору оренди спірної земельної ділянки, укладеної між\~\~ [PERSON] та ПП «АгроНіка», [PERSON] не підписувала, тобто вони не набрали законної сили, у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди за ПП «АгроНіка» на підставі цих змін до договору, а також внесення запису про інше речове право 26143268 від 11.05.2018, внесений державним реєстратором Загребельним Дмитром Миколайовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41092590 від 15.05.2018. З огляду на зазначене, позов в частині скасування державної реєстрації речового права - інше речове право 26143268 від 11.05.2018, внесений державним реєстратором Загребельним Дмитром Миколайовичем, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41092590 від 15.05.2018, підлягає задоволенню (з урахуванням положень\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Витрати, понесені [PERSON] у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 80., відповідно до ч. ч. 3-7 ст. 139, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ПП «АгроНіка» на користь [PERSON] . Судом встановлено, що 06.12.2022 позивач за зустрічним позовом подала заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої заявила дві позовні вимоги немайнового характеру. При цьому позивачем за зустрічним позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., за одну позовну вимогу немайного характеру, під час пред`явлення первісного зустрічного позову. Враховуючи вимоги\~Закону України «Про судовий збір», станом на дату подання заяви про зміну предмету позову за зустрічним позовом, сума недоплаченого на користь держави судового збору складає 992 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, сплата судового збору покладається на відповідача, тому судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. підлягає стягненню з ПП «АгроНіка» на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved