Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що 18.02.2017 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Мукачівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за № 60. Зазначає, що в шлюбі у позивача з відповідачем життя не склалося. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. На даний час позивач з відповідачем не проживають разом. Фактично шлюбних відносин у них не має, шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Збереження сім`ї неможливо, і суперечить їх інтересам. Позивач не бажає в подальшому перебувати з відповідачем в шлюбних відносинах. Перебування в шлюбі не лише суперечить інтересам, позивача, але і інтересам відповідача, який вільний у своїх відносинах з іншими. Відповідач має розуміти певні моралі поведінки, відношення до позивача принижує її особисто, довіра один до одного втрачена. За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 18.02.2017 року, між нею та [PERSON] , розірвати. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, однак в прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з оригіналу свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.02.2017 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Мукачівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за № 60. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, спільне господарство як подружжя не ведуть, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги немає. Спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Спору щодо поділу спільного майна подружжя сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між сторонами, слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved