overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

02 березня 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в позові посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. [INFO] у них народилась спільна дитина син [PERSON] . Посилаючись на те, що син перебуває на її утриманні, а відповідно до законодавства, обоє батьків повинні брати участь в утриманні дитини, тому позивачка просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до канцелярії суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просили задовольнити (а.с. 56). Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с. 55). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 20), яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що не заперечується стороною відповідача. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

08.05.2023 року лікар 2-А відділення Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Максименко О.О. звернувся до Київського районного суду м.Полтави із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного стаціонару. В заяві вказував на те, що 06.05.2023 року о 14 год. 15 хв. на стаціонарне лікування у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра ЕМД Рєпіна П.Г. був госпіталізований [PERSON] , [INFO] з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, загострення, прояви агресивної поведінки до матері. 08.05.2023 року о 09 год.00 хв. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», якими встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Зважаючи на наявність у пацієнта тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, просили суд примусово госпіталізувати [PERSON] , [INFO] до психіатричного стаціонару. 08.05.2023 року судом відкрито провадження по справі. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Прокурор Сазонова О. В. в судовому засіданні наполягає на задоволенні заяви. Хворий [PERSON] в судовому засіданні з заявою не згоден, в задоволенні заяви лікаря 2-А відділення Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Максименко Олега Олексійовича про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу просив відмовити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 06.05.2023 року о 14 год. 15 хв. на стаціонарне лікування у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра ЕМД Рєпіна П.Г. був госпіталізований [PERSON] , [INFO] з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, загострення, прояви агресивної поведінки до матері. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів огляду особи від 08.05.2023 року [PERSON] встановлено діагноз - «шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». Встановлені факти свідчать про те, що хворий ухиляється від лікування та має потребу в примусовому лікуванні. Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому\~ порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе застосувати у відношенні хворого [PERSON] , [INFO] примусову стаціонарну психіатричну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Відповідно до\~ст. 259 ЦПК України\~оголошується вступна та резолютивна частина рішення, повний текст якого буде складено 18.05.2023\~ року. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.11.2015 року. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. Позивач вказує, що їх сімейне життя погіршилося, з березня 2022 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, фактично припинили сімейні відносини. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] 08.03.2023\~відкрито провадження\~у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. До суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, згідно вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду. Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 20.11.2015 [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб (а.с.5). Згідно із ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Частинами 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, не примирилися, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення, а тому вважає за необхідне шлюб розірвати Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Судові витрати покласти на позивача, згідно її заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 12.04.2013 року. Від вказаного шлюбу спільних дітей не мають. Позивач вказує, що їх сімейне життя погіршилося і з 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, фактично припинили сімейні відносини. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] 28.03.2023\~відкрито провадження\~у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. До суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду. Причини своєї неявки, суд не повідомила. Правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідачки, яка не з`явилася до суду, у порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 12.04.2013 [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб (а.с.4). Згідно із ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Частинами 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, не примирилися, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення, а тому вважає за необхідне шлюб розірвати Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Судові витрати покласти на позивача, згідно його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок за вищевказаною адресою та сертифікат серії РВ №005930 реєстраційний №930 від 25.07.1996 на право на земельну ділянку площею 3, 68 умовних кадастрових гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] (позивач), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (відповідачі). Як зазначено у довідці №02-25/96, виданій Привільненською сільською радою Дубенського району Рівненської області 29.03.2023, на час відкриття спадщини (на день смерті спадкодавця) вони постійно проживали разом з батьком та були зареєстровані за однією з ним адресою. Однак, за життя батько правовстановлюючих документів на житловий будинок не виготовив, а сертифікат на право на земельну ділянку серії РВ №005930 взагалі втрачено. Тому, коли вона звернулась до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вона зареєстрована та постійно проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , підтримує його в належному санітарному стані, сплачує страхові та інші платежі, обробляє земельну ділянку. Її брати [PERSON] , [PERSON] та сестра [PERSON] не заперечують щодо оформлення спадщини після смерті батька на неї. На її замовлення виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, а також довідку про оціночну вартість будинку. На запит адвоката Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області надано довідку №2404/417-23-0.60.7 від 03.04.2023 про належність спадкодавцю сертифіката серії РВ №0005930 на право на земельну ділянку площею 3, 68 в умовних кадастрових гектарах і її нормативно - грошову оцінку. Оскільки нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, змушена звернутись до суду. Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно поданих заяв, просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

У відповідності до положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе оголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного його тексту на п`ять днів. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

02.03.2023 року суду заявлено вимоги, в яких позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] сина [PERSON] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] 10.06.2014 року вона є єдиним спадкоємцем за законом спадщини, що складається із цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який він фактично прийняв після смерті [INFO] батька [PERSON] , оскільки на час смерті проживав та був зареєстрований з ним та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, спадщину не встиг оформити у зв`язку із смертю, однак через свій похилий вік та поганий стан здоров`я та через те, що лише в 2023 році, після спливу шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, їй стало відомо, що даний спадковий житловий будинок входить до складу спадщини померлого сина [PERSON] , нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача Гайсинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено,\~що [PERSON] \~є єдиним\~спадкоємцем за\~законом спадкового\~майна після\~смерті [INFO] сина\~ [PERSON] ,\~однак через свій похилий вік та поганий стан здоров`я та через те, що лише в 2023 році, після спливу шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, їй стало відомо, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] входить до складу спадщини померлого сина [PERSON] , нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, зазначену причину пропуску суд визнає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] сина [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ч.6 ст.259 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

17 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 01 липня 1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, що сприяло постійним непорозумінням, сваркам, що негативно вплинули на розвиток сім`ї. Фактичні шлюбні відносин сторін припинені, сторони проживають окремо. Враховуючи вказане позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою від 24 квітня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Відповідач про причини неявки до суду не повідомила, заяв, клопотань, відзиву не надала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [INFO] сторони уклали шлюб (а.с. 4), від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). З огляду на наведені обставини, встановлені судом, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам сторін, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, мотивованого відзиву, клопотань про надання строку на примирення до суду не подавали, позиція позивача щодо бажання розірвати шлюб категорична, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню на підставі ст. ст. 104, 105, 111 СК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Виконувач обов`язки Генерального прокурора Говда Р.М. звернувся до суду з позовом в інтересах держави до відповідачів, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , припинити право власності [PERSON] на цю квартиру, що виникло на підставі зазначеного правочину та скасувати державну реєстрацію права власності останньої. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір укладений між відповідачами з метою уникнення арешту та конфіскації майна у кримінальному провадженні. Зазначає, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42019000000000780 від 05.04.2019 за підозрою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за ч.5 ст.191 КК України. 01.11.2021 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування встановлено, що 13.09.2021 [PERSON] відчужив на користь матері [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляом укладання договору дарування цієї квартири. Вважає, що цей договір є фіктивним, вчиненим всупереч інтересам держави та суспільства, порушують публічний порядок, оскільки укладені відповідачем [PERSON] з метою уникнення арешту та конфіскації майна. В судовому засіданні 02.05.2023 відповідача [PERSON] , [PERSON] та її представник - адвокат Сисоєв Д.О. позов визнали, відповідачі подали заяви про визнання позову, які долучені до матеріалів справи. Прокурор у судовому засіданні просив позов задовольнити у зв`язку з його визнанням відповідачами. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 202,50 грн у рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

04.04.2023 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 04.01.2017 вона зареєструвала шлюб з відповідачем.Одруження виявилось невдалим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2022 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що збереження сім`ї та подальше спільне життя неможливі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. У зв`язку із тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти,

Outcome: approved