Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 16.11.2020 на підставі рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 05.11.2020 за № 271 батько позивача [PERSON] отримав ордер на квартиру [ADDRESS] . Цього ж дня, через свого представника [PERSON] , [PERSON] звернувся з відповідною заявою про передачу у власність квартири [ADDRESS] . При розгляді зави [PERSON] підготовлено проект рішення «Про передачу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у приватну власність громадянину [PERSON] », однак [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим проект рішення на розгляд виконавчого комітету Тульчинської міської ради не виносився та [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру хоча за життя розпочав процедуру приватизації, яку не зміг завершити через смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивач [PERSON] . Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.05.2021 №751/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.01.2022 року по цивільній справі № 148/1575/21 ( провадження №2/148/88/22) в позові відмовлено, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права. Просить визнати за [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] , право на продовження приватизації квартири [ADDRESS] на своє ім`я, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , з подальшою реєстрацією свого права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення слухання справи суду не надала. Представник позивача, за дорученням адвокат Кудельський А.А. у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача Тульчинської міської ради Вінницької області за дорученням Мазур О.А. у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, просила відмовити в задоволенні позову позивача. Дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи № 148/1575/21 ( провадження №2/148/88/22), оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи з`ясовано, що згідно копії паспорту [NUMBER] від 24.11.2012 року [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Тульчин Вінницької області, адреса реєстрації [ADDRESS] . (а.с.10) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2012 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.12.1986 батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.17). Згідно ордера на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] отримав право на вселення в однокімнатну квартиру жилою площею 18,4 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Підстава видачі ордера: рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 05.11.2020 за № 271. (а.с.19) Згідно рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 05.11.2020 за № 271. «Про надання житлової площі та видачу ордера на вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] », [PERSON] надано житлову площу та ордер на вселення в однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,2 кв.м., жилою площею 18,4 кв.м., склад сім`ї одна особа. (а.с.20). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.11.2020 [PERSON] помер [INFO] (а.с.21). Згідно копії спадкової справи № 787/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] , [INFO] звернулася до Тульчинської нотаріальної контори з заявою від 26.11.2020 року про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.69 справи № 148/1575/21 ( провадження №2/148/88/22)). Як вбачається з копії постанови №751/02-31 від 28.05.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Єрмаковій А.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на квартиру по [ADDRESS] та гараж чотири «А» № [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно (а.с. 23). Згідно довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 26.05.2021 за № 02-34-456, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживав в [ADDRESS] з 12.04.1989 року по день смерті [INFO] . (а.с. 22) Листом Тульчинської міської ради № 04-06-2547 від 12.03.2021 адвоката Кугутюка О.В. повідомлено, що заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] розглянуто та підготовлено проект рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради «Про передачу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у приватну власність громадянина [PERSON] ». Даний проект рішення на розгляд виконавчого комітету Тульчинської міської ради не виносився у зв`язку зі смертю [PERSON] 25.11.2020 (а.с.11 справи № 148/1575/21 (провадження №2/148/88/22)). Також судом встановлено, що 16.11.2020 [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася з заявою до Тульчинської міської ради про передачу в приватну власність останнього однокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 13 справи № 148/1575/21 ( провадження №2/148/88/22)). З копії паспорта [PERSON] та копії довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.04.1989 року (а.с. 16 справи № 148/1575/21 (провадження №2/148/88/22)). Виконавчим комітетом Тульчинської міської ради підготовлено проект «Про передачу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у приватну власність громадянина [PERSON] » (а.с.24 справи № 148/1575/21 ( провадження №2/148/88/22)). Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.01.2022 року по цивільній справі № 148/1575/21 (провадження №2/148/88/22) в позові [PERSON] до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, відмовлено. (а.с. 12-16) Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. За змістом статей 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. У пункті 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, передбачено, що громадянин подає до органів приватизації документи згідно переліку. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що у разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13. Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою. Для вирішення питання про наявність права вимагати визнання за спадкоємцем права власності на квартиру вирішальне значення може мати встановлення обставин, чи була розглянута в установлений строк заява про приватизацію квартири, чи була відмова відповідного органу приватизації у задоволенні заяви правомірною (чи були наявні заборони для передачі квартири наймачеві). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що за життя з заявою про приватизацію спірної квартири [PERSON] звернувся 16.11.2020 року, що свідчить про реалізацію останнім свого права на безоплатну приватизацію спірної квартири та початок процедури приватизації. Разом з тим, також встановлено, що відповідне рішення виконкомом Тульчинської міської ради про передачу у власність [PERSON] спірної квартири прийнято не було. При цьому суд звертає увагу, що місячний строк розгляду заяви про приватизацію виконкомом Тульчинської міської ради не порушено. Крім того, підготовлено проект щодо передачі у власність [PERSON] спірної квартири. Однак саме його смерть 25.11.2020 перешкодила розгляду даного питання. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] проживав у [ADDRESS] з 12.04.1989 року по день смерті [INFO] . Інших зареєстрованих осіб станом на 2020 рік не значиться. Таким чином [PERSON] ще за життя почав процедуру приватизації житла, доказів, які б свідчили про те, що у [PERSON] не виникло право на приватизацію спірного житла, матеріали справи не містять. З огляду на вищевикладене позивач [PERSON] набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали її батьку [PERSON] на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації квартири, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, у зв`язку з чим вимога позивача про визнання права на завершення приватизації квартири підлягає задоволенню Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень .

Outcome: partial