Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Представник управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 6654,00грн, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що починаючи з березня 2007 року [PERSON] перебуває у відділі адресних та соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, як отримувачка державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, яка призначається на 6 місяців. Допомога відповідачці була призначена по 30.06.2020 року, однак була продовжена [PERSON] на липень 2020 року з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, без звернення для всіх отримувачів на підставі п.п.1 п.1 постанови КМ України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» №264 від 08.04.2020 року. Однак, для підтвердження права на отримання допомоги, включаючи період отримання (без особистого звернення) всі отримувачі повинні були звернутися до управління до кінця серпня 2020 року. Так, 20.07.2020 року відповідачка звернулася до управління для продовження виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та для підтвердження підстав отримання допомоги за липень 2020 року, проте при перевірці документів, поданих до управління, було встановлено факт незаконного отримання допомоги відповідачкою за липень 2020 року, оскільки з огляду на норми діючого законодавства та документи, які були подані [PERSON] , вона не мала права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям з 1 липня 2020 року, оскільки ніде на працює і на обліку в Прилуцькій міськрайонній філії Чернігівського обласного центру зайнятості не перебуває, окрім цього, в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначення усіх видів соціальної допомоги від 20.07.2020 року, відповідачка зазначила, що за попередні шість місяців інших доходів, окрім як допомоги на дітей одиноким матерям, не має. Також в заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг відповідачки від 20.07.2020 року зазначено, що вона не працює, трудова книжка без змін, останній запис №3 від 07.12.2012 року. Оскільки за попередні 6 місяців відповідачка ніде не працювала, єдиний соціальний внесок за неї за останні 3 місяці не сплачено, що є порушенням норм п.10 Постанови КМ України від 24.02.2003 року №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» і підставою для відмови в призначенні допомоги. Отже, з 01.07.2020 року [PERSON] було відмовлено в призначенні допомоги, так як остання не має права на отримання допомоги за липень 2020 року, тому отримана відповідачкою допомога за липень 2020 року у розмірі 6654,00 грн була проведена їй безпідставно. Про дані обставини [PERSON] була повідомлена, однак дані кошти в розмірі 6654,00 грн на адресу позивача не надійшли до цього часу, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права. Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, але завчасно надіслала до суду письмове клопотання, у якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення та просила розглянути дану справу за відсутності представника управління (а.п.21). Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином (а.п.20), а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд,

Outcome: approved