Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

27.10.2022 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008, який був розірваний за рішенням Київським районним судом м.Харкова від 26.11.2010. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачем та перебувала на її утриманні. 13.09.2019 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб повторно. Відповідач не підтримує зв`язку з позивачем та дитиною, не бере участі в її вихованні та матеріальному утриманні, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі частки всіх видів доходів боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 08.03.2023 суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач виклала у позові клопотання про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, заяви та клопотання від відповідача не надходили. У відповідності до приписів ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008, який був зареєстрований Московським відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №189. Шлюб розірваний рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.11.2010 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №13 (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб повторно, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 709 (а.с.6). Відомостей щодо наявності інших дітей у відповідача та стягнень з нього на користь третіх осіб немає. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 191 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач є працездатною особою, з нього не проводяться стягнення на користь третіх осіб, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову згідно з ст. 191 Сімейного кодексу України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що позовні вимоги відповідають вимогам ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, позов не суперечить закону, права, свободи та інтереси інших осіб не порушуються. На підставі ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved