Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 19 грудня 2019 року з вини відповідача, яка керувала автомобілем «Toyota» номерний знак « [NUMBER] », трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої власнику автомобіля «Geely» номерний знак « [NUMBER] » завдана матеріальна шкода. Позивач вказує, що на момент скоєння ДТП відповідач не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля «Geely» номерний знак « [NUMBER] » звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання матеріального відшкодування. Позивач зазначає, що на підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 18029 (вісімнадцять тисяч двадцять дев`ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок та вказує, що також були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень. Оскільки жодних дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 19579 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок та витрати по сплаченому судовому зборі у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник подала до суду заяву, відповідно до якої просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути за відсутності сторони відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Toyota» номерний знак « [NUMBER] » по вул. Адмірала Лазарева, навпроти будинку №56 в м. Одесі, не дотрималася безпечного інтервалу, не вибрала безпечної швидкості руху та скоїла зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Geely» номерний знак « [NUMBER] ». Вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2020 року у справі №521/523/20. На момент скоєння ДТП відповідач не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою перевірки чинності полісу внутрішнього страхування. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодувала шкоду заподіяну власнику автомобіля «Geely» номерний знак « [NUMBER] », останній звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання матеріального відшкодування. Власником автомобіля «Geely» номерний знак « [NUMBER] » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON] . На підставі Наказу №3525 від 27 березня 2020 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 18029 (вісімнадцять тисяч двадцять дев`ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок, що підтверджується платіжною інструкцією №1477188 від 01 квітня 2020 року. Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Geely» номерний знак « [NUMBER] » внаслідок ДТП позивач поніс витрати у розмірі 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень за послуги аваркома (експерта) по справі №65798, згідно рах. №65798 від 13 лютого 2020 року, що підтверджуються платіжною інструкцією №1476422 від 18 березня 2020 року. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно з п. п. "а" п. 41. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1. 7 ст. 1 цього Закону та майну, яке знаходилось у цьому транспортному засобі. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38. 2. 1, п. 38. 2, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13. 1 ст. 13 вищезгаданого Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 вищезазначеної постанови пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом також встановлено, що 18 березня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направило на адресу [PERSON] претензію про відшкодування збитків у порядку регресу, однак відповідач добровільно заборгованість не сплатила. Відповідач у своєму відзиві вказує, що вона відремонтувала автомобіль «Geely» номерний знак « [NUMBER] » 30 грудня 2019 року та надала розписку, відповідно до якої [PERSON] приймає не до кінця відновлену машину «Geely» номерний знак « [NUMBER] », виконані роботи по відновленню автомобіля: заміна ричага переднього, заміна стойки передньої, заміна крила переднього (правого), заміна двері передньої правої, заміна правої покришки на аналогічну з балансуванням та шиномонтажем, заміна петлів дверних передньої лівої двері та кріплення бамперу правої сторони; роботу приймає, але в подальшому необхідно фарбування та відновлення лакофарбувальних робіт, які зобов`язується відновити учасник ДТП. [PERSON] , який залучений до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог за клопотання представника відповідача, надав суду письмові пояснення, відповідно до яких ремонт автомобіля він робив за гроші виплачені МТСБУ та за власні кошти, жодних взаєморозрахунків з [PERSON] не робив. [PERSON] надав суду копію розписки [PERSON] від 30 грудня 2019 року, відповідно до якої вона зобов`язується виконати лакофарбувальні роботи передніх правих дверей, переднього бампера і переднього правого крила; надав також суду належним чином завірені копії наряду-замовлення ремонтних робіт від 03 лютого 2020 року, рахунку-фактури на суму 24483 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят три) гривні, рахунку-фактури на суму 19140 (дев`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок, наряду-замовлення №Р2200000980 від 09 січня 2020 року, акту виконаних робіт №Р2200000980 від 09 січня 2020 року, в яких замовником та платником вказаний саме він. Відповідачем не надано суду доказів здійснення оплати ремонтних робіт, виконання повного відновлення пошкодженого транспортного засобу «Geely» номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 18029 (вісімнадцять тисяч двадцять дев`ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок в рахунок сплаченого страхового відшкодування та 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень в рахунок понесених витрат, а всього 19579 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 14 (чотирнадцять) копійок. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, що підтверджується платіжною інструкцією №813388 від 20 лютого 2023 року. Оскільки позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved