Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 14.12.2022 року позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житомиргаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ у сумі 2739,51 грн, яка утворилась за період з 01.05.2019 року по 07.11.2022 року. Позов обґрунтований\~тим,\~що [PERSON] \~є побутовим\~споживачем природного\~газу,\~який постачається\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Позивач зазначає,\~що відповідачка,\~ураховуючи фактичне\~споживання природного\~газу,\~здійснила приєднання\~до умов\~публічного договору\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам.\~Споживач \~не \~в повному\~обсязі здійснювала\~своєчасну оплату\~послуг за\~спожитий природний\~газ,\~у зв`язку\~з чим\~утворилась заборгованість,\~яка становить 2739,51 грн. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 337,75 грн. та 3% річних 149,28 грн., які нараховані по 23.02.2022 року, як відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. ІІ. ПРОЦЕДУРА І ПОЗИЦІЇ СТОРІН 28.12.2022 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшли відомості з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області про те, що [PERSON] , [INFO] , не значиться зареєстрованою на території Житомирської області (а.с. 34). Ухвалою судді\~від 02.01.2023 \~року дану\~позовну заяву\~було залишено\~без руху. 10.01.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; визнано обов`язковою явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» в судове засідання для надання пояснень. Ухвалою суду від 01.03.2023 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , у разі його наявності. 09.03.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 01.03.2023 р. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив витребувану інформацію (а.с.61). 14.03.2023 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсаря Валентина Володимировича належним чином засвідчену копію договору міни № 357 від 27.01.2022 року про відчуження на користь Житомирської районної спілки споживчих товариств квартири [ADDRESS] , а також належним чином засвідчені копії документів, які були надані його сторонами для посвідчення вказаного договору. На виконання вимог ухвали суду від 14.03.2023 р. приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Слюсар В.В. 17.04.2023 р. направив витребувані документи (а.с.79-90). Заяв по суті справи до суду не надійшло. Представник позивача Василькова М. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 74). Відповідачка в судові засідання 07.02.2023 р., 14.03.2023 р., 12.04.2023 р та 11.05.2023 р. не зявлялась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів направлялись відповідачці за адресою, зазначеною в позовній заяві, проте поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відмітками пошти "за закінченням терміну зберігання" та «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, з огляду на те, що у суду відсутні відомості про зареєстроване місце проживання відповідачки, вона повідомлялась про час і місце проведення судового засідання в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України". Відповідно до положень ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами з постачання природного газу, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут (а.с. 9). Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказував, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , згідно позовної заяви просить стягнути заборгованість, яка утворилась за період з 01.05.2019 року по 07.11.2022 року. Індивідуальний споживач, в розумінні статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , не зареєстрована, інформація про зареєстроване місце її проживання на території Житомирської області відсутня (а.с. 34). Відповідно до Договору купівлі продажу від 23.12.2020 р. [PERSON] , який був власником 1/3 частини нерухомого майна на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09.04.2004 року, та [PERSON] , який був власником 2/3 частин нерухомого майна на підставі Договору дарування частини квартири від 27.04.2012 року, продали [PERSON] , належну їм на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 85-86). Зі змісту\~договору міни\~від 27.01.2022\~р.\~вбачається,\~що [PERSON] \~передав у\~власність Житомирській\~районній спілці\~споживчих товариств\~належну йому\~на праві\~власності квартиру\~ [ADDRESS] (а.с. 79-81). Зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №323787571 від 23.02.2023 р. право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі Договору міни від 27.01.2022 року зареєстроване за Житомирською районною спілкою споживчих товариств (а.с. 57). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Отже, дослідивши надані позивачем докази в обгрунтування заявлених позовних вимог судом не встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з природного газу, які надаються позивачем за вказаною вище адресою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідачка була власником даної квартири протягом періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість; що саме з нею був укладений договір про надання послуг з постачання природного газу; що [PERSON] проживала і фактично користувалась природним газом; судом встановлено, що за адресою надання таких послуг місце проживання відповідачки не зареєстроване, не доведено, що було зареєстровано, тобто не підтверджено, що відповідачка є/або була фактичним споживачем природного газу. Суд відхиляє надані позивачем довідки про те, що споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , оскільки вони складені безпосередньо працівниками позивача, суду не надані документи, на підставі яких на ім`я [PERSON] був відкритий особовий рахунок, які повинні бути в наявності в позивача, а надані довідки суперечать змісту правовстановлюючих документів, які наявні в матеріалах справи, згідно яких не вбачається, що [PERSON] є споживачем природного газу в розумінні вимог ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилами\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~51\~ЦПК України\~суд першої\~інстанції має\~право за\~клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням\~позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу у розумінні чинного законодавства, вимоги позивачем заявлені до неналежного відповідача, клопотань про заміну відповідача або залучення співвідповідачів позивач не заявляв, що є виключно його процесуальним правом відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 51, 81 ЦПК України, суд з власної ініціативи немає повноважень визначати відповідачів у справі, а тому суд відмовляє в задоволенні в позову, оскільки позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03.05.2023 року у справі 200/7595/18, а відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в пунктах 147-148 наведеної вище постанови Верховного Суду зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21). V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed