Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В грудні 2022 року позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з Державного бюджету України на її користь компенсацію моральної шкодив сумі 30\~000 грн. В обґрунтування наведених вимог зазначає, що 6\~липня 2022\~року Інспектором\~СЮП ВП\~Шепетівського РУП\~Головного управління\~Національної поліції\~в Хмельницькій\~області Риголем\~ГА.\~відносно неї,\~яка станом\~на той\~час була\~неповнолітньою особою,\~складено протокол\~про адміністративне\~правопорушення,\~передбачене ч.3\~ст.156\~КУпАП.\~Зі змісту\~означеного протоколу\~слідує,\~що 14.06.2022\~вона за\~місцем свого\~проживання,\~здійснила продаж\~алкогольного напою\~домашнього виробництва\~для [PERSON] .\~Вказаний протокол\~про адміністративне\~правопорушення було\~складено без\~її участі,\~без роз`яснення\~передбачених статтею\~268\~КУпАП прав,\~без участі\~захисника про\~потребу в\~якому вона\~відразу вказала. Працівником поліції Риголем І.А. вказаний протокол про адміністративне правопорушення було складено завчасно та, отримавши її відмову від підписання будь - яких документів за відсутності адвоката, допущено його оголошення в голос в громадському місці так, що його зміст став відомий необмеженій кількості осіб. За результатами розгляду означеного протоколу, постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року у справі №675/999/22 провадження закрите за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП. У зв`язку з безпідставним складенням протоколу про адміністративне правопорушення та зважаючи на публічне оголошення в громадському місці працівниками поліції змісту такого протоколу, виходячи з факту закриття справи про адміністративне правопорушення їй було завдано моральної шкоди. Сутність моральної шкоди полягає в тому, що через безпідставне складення стосовно мене, як неповнолітньої особи, протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.156 КУпАП, було порушено її нормальні життєві зв`язки, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Після публічного оголошення змісту безпідставно складеного протоколу про адміністративне правопорушення в неї склалось враження, що всі мешканці міста в якому вона проживає дивляться на неї як на особу, яка дійсно продає спиртні напої домашнього виготовлення. Вказане призвело до порушення зв`язків з однолітками, позивач стала більш замкнутою та знервованою, стало лячно приймати якісь самостійні рішення та взагалі щось робити. Вона змушена була прикладати значних додаткових зусиль для того щоб виглядати зібраною та готуватися до нового навчального року. ЇЇ переживання продовжувалися і протягом всього часу розгляду справи в суді та не залишили і по нині. А тому, просить позов задовольнити, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. 26.01.2023 року від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти позову. Вказує, що в даному випадку постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року у справі №675/999/22 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП щодо позивача за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. У межах провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , зазначені у п.2 ч.1 ст. 1 вищевказаного Закону адміністративні стягнення щодо позивача не були застосовані, а тому до спірних правовідносин положення вищевказаного Закону не підлягають застосуванню. При цьому, Державна казначейська служба України та її територіальні органи у порядку Постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов`язаннями Держави або державних органів. Казначейство не перебувало із позивачем у цивільно - правових відносинах, а тому не завдавало і не могло завдати останньому шкоди. Державна казначейська служба України є неналежними відповідачем по справі. Жодним законодавчим актом, нормативно-правовим актом не передбачено покладення відповідальності на органи Державної казначейської служби України за дії інших юридичних осіб та Держави України в цілому. Крім того, позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння моральної шкоди. 26.01.2023 року від Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку із наступним. Зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію. Позивачка не навела\~обгрунтування розміру\~шкоди та якими доказами\~це підтверджується,\~доказів внаслідок\~чого їй\~була заподіяна\~моральна шкода, а також\~доказів того,\~що інспектор\~Шепетівського РУП\~ГУ НП\~в Хмельницькій\~області вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв у непередбачений законом спосіб. Не надано належних доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачці моральних страждань, втрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків через діяльність або бездіяльність посадових осіб органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень. Моральні страждання, про які позивачем зазначено позовній заяві є лише припущенням. Крім того,\~відсутній розрахунок\~розміру грошового\~відшкодування моральної шкоди.\~Невідомо з\~яких міркувань\~позивачка виходила\~при визначенні\~розміру відшкодування моральної\~шкоди.\~Оскільки позивачкою\~не обгрунтовано\~та не\~підтверджено доказами заподіяння їй моральної шкоди, то підстави для її відшкодування відсутні. 03.02.2023\~року від\~позивачки надійшла\~відповідь на\~відзив,\~в якій\~зазначено,\~що констатована\~судом така,\~що не\~відповідає обставинам\~справи оцінка\~працівником поліції\~наявних доказів,\~що мало\~наслідком безпідставне\~складення щодо\~особи (позивачки)\~протоколу про\~адміністративне правопорушення\~провадження за\~яким закрите\~судом за\~реабілітуючих підстав,\~є свідченням\~виходу працівника\~поліції за\~межі наданих\~йому повноважень\~та дій\~у непередбачений\~законом спосіб,\~які суперечать\~визначеним ст.2\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» завданням\~поліції оскільки\~включали в\~себе спробу\~безпідставного притягнення\~особи до\~адміністративної відповідальності. Щодо запропонованого позивачкою розміру моральної шкоди, то він, на думку позивачки, є вірним еквівалентним відображенням заподіяних їй страждань. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.01.2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 25.04.2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Згідно протоколу\~серії ВАВ\~№ 162598\~від 06.07.2022\~року,\~винесеної інспектором\~поліції Шепетівського\~РУП ГУНГІ\~в Хмельницькій\~області,\~ [PERSON] \~14.06.2022\~року о\~13.30\~год.\~в [ADDRESS] ,\~здійснила продаж\~ [PERSON] \~алкогольного напою\~домашнього виробництва\~в кількості\~1\~літр,\~який за\~висновком експерта\~№ СЕ-19/123-22/5494-ФХД\~від 23.06.2022\~містить 39,1%\~об`ємних одиниць\~етилового спирту,\~чим порушила\~вимоги п.11\~ч.1\~ст.15-3\~Закону України\~«Про державне\~регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року у справі №675/999/22 провадження у справі закрите за відсутністю в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до такого висновку. Так, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та доказів, інше). Підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 569/1799/16-ц від 10 жовтня 2019 року. Разом з тим, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт наявності моральної шкоди, що завдана позивачці провадженням у справі про адміністративне правопорушення та полягає у перенесених позивачкою моральних стражданнях через порушення звичних життєвих зв`язків, необхідності докладання додаткових зусиль для доведення невинуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення, а тому з урахуванням часу з дати складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивачки до ухвалення судом постанови про закриття провадження у справі відносно позивачки за ст. 156 ч.3 КУпАП, з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 5 000 грн., яка буде належною та достатньою для її покриття. Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18), яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає до застосуванню судом. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Загально-конституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: статтю 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України, Закон України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті\~така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Статтями\~2,\~4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. В постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17 (провадження № 61-15393св18), зазначено, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суди попередніх інстанцій не врахували, що дії працівників поліції щодо затримання позивача та складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, відповідно до положень пункту 4 частини першої\~статті 2 Закону № 266/94-ВР\~є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування такої шкоди здійснюється незалежно від вини. Зважаючи на наведене, висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про відсутність вини у діях працівників поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення є помилковими. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до загальних умов цивільно-правової відповідальності необхідною умовою для відшкодування шкоди державою є неправомірні дії державного органу, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіною шкодою, які повинен довести позивач. На підставі викладеного та

Outcome: partial