Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10.04.2023 і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку. Вимоги мотивує тим, що з 30.08.2003 року вона, [PERSON] , та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON] . 11.08.2010 року шлюб між ними був розірваний, дочка залишилася проживати з нею. Відповідно до рішення Миргородського міського суду Полтавської області відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. На теперішній час дочка досягла повноліття і відповідач відмовляється надалі сплачувати кошти на її утримання. [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Державного торговельно-економічного університету. Проживає у гуртожитку, навчається на стаціонарі і ніякого доходу не має і потребує матеріальної допомоги. Відповідач у працездатному віці, непрацездатного батька чи матері на утриманні не має, не є інвалідом, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період навчання дочки. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, долучила копію договору про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університеті від 15.09.2022 року, копію попереднього договору від 29.08.2022. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі частини від його доходу, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи досягнення дочкою 23-річного віку. В частині стягнення аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку просив відмовити, оскільки дана вимога не передбачена законодавством так як аліменти стягуються на повнолітню дитину. При винесенні рішення просив врахувати що він офіційно не працює та єдиним його доходом є пенсія. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003 по 11.08.2010 року, що підтверджується копією рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2010 року (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копії довідки [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Державного торговельно-економічного університеті (ІV рівень акредитації). Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача освіти освітнього ступеня «бакалавр/»магістр» червень 2026 року. (а.с.9). Згідно копії Договору найму жилого приміщення гуртожитку від 09.09.2022 року [PERSON] за плату винаймає гуртожиток (а.с.10). Згідно копії Договору №2396 д/6к-2022 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університеті від 15.09.2022 загальна вартість освітньої послуги становить 104800,00 гривень, строк навчання 3 роки 10 місяців (а.с. 32-33). [PERSON] перебуває на денній формі навчання, не має можливості працевлаштуватися, не має самостійного заробітку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Доходів позивача на покриття витрат, пов`язаних з навчанням повнолітньої дочки, не вистачає, а відповідач не надає матеріальної допомоги. Як стверджує позивач в позовній заяві, відповідач не є особою з інвалідністю, працездатного віку, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, а тому має змогу надавати утримання повнолітній дочці. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між позивачем та відповідачем не досягнуто. У відповідності із\~ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів суд має враховувати обставини, зазначені у\~ст.182 СК\~ України та можливість надання утримання другим з батьків. Згідно із положеннями\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже обов`язковими умовами присудження аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, є не тільки факт продовження цією особою навчання, а й потреба цієї особи в матеріальній допомозі. Аналогічної правової позиції додержується і Верховний Суд . Так, згідно п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, суд має врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище платника і отримувача аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд зазначає наступне. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Разом з цим, у рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага». Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії"). Також, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частинами 2, 3 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. Категорія «мінімальний гарантований розмір аліментів», передбачена главою 15 СК України і відноситься до аліментів на утримання дитини. Така величина встановлена законодавцем, виходячи з наявності у батьків безумовного обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття відсутній безумовний обов`язок батьків утримувати сина, дочку, які повинні доводити наявність обставин необхідності матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, обґрунтовувати необхідну суму матеріальної допомоги. При розрахунках може бути встановлено, що їх розмір є меншим 50% прожиткового мінімуму. Таким чином, поширення категорії «мінімальний гарантований розмір аліментів» на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, дочку, є безпідставним. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, СК України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів тільки для дітей відповідного віку і непередбачено мінімального гарантованого розміру аліментів для інших соціальних і демографічних груп, які мають право на одержання аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Законом встановлені прожиткові мінімуми для дітей віком до 6 років, від 6 років до 18 років та для працездатних осіб. Прожитковий мінімум на повнолітніх дочку, сина законом не передбачено, а відтак розрахувати розмір такої величини неможливо. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою працездатною особою, яка продовжує навчання і має право на одержання аліментів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку, законодавством України, чинним на момент подання позовної заяви, не передбачено встановлення для неї мінімального гарантованого розміру аліментів, відтак суд дійшов до висновку про необхідність відмови у цій частині. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також\~враховуючи те,\~що батьки\~обоє повинні\~приймати участь\~у матеріальному\~утриманні та\~вихованні дитини,\~суд вважає,\~що з\~відповідача слід\~стягнути аліменти\~на навчання\~доньки в\~розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання [PERSON] свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дочки, яка продовжує навчання. Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial