Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є пенсіонером за віком та має статус дитини війни. Внаслідок перенесеної хвороби COVID-19, має проблеми та ускладнення з нервовою системою. У зв`язку з чим, він потребує прийому лікарських препаратів, що вимагає великих фінансових витрат. Йому 80 років, а тому потребує постійної сторонньої допомоги по господарству та несе значні витрати на придбання ліків та медичні обстеження, пенсія, яка виплачується, не забезпечує всі необхідні витрати. Розмір його пенсії орієнтовно складає 3641 гривні і на сьогоднішній день не забезпечує половину його потреб та не вистачає на всі необхідні лікарські засоби. Він має повнолітнього сина [PERSON] , який проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, має високий стабільний дохід, а тому має матеріальну можливість утримувати його. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та довічно. В судове засідання позивач не з`явився. Клопотань від нього на адресу суду не надходило. Відповідач також не з`явився в судове засідання, проте надіслав до суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9). Згідно з свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] відповідач змінив прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 10). Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.21 роз`яснив, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2 ст.205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05.09.2019 року у справі №212/1055/18-ц дійшов наступного висновку: «Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги». Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 10.12.2003 року, [PERSON] отримує пенсію за віком (а.с. 7). Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є батьком відповідача, з вимогою про стягнення з нього аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та довічно, з підстав того, що він є непрацездатним, жодних доходів окрім пенсії не має, розмір його пенсії є недостатнім для забезпечення його мінімальних потреб з огляду на стан здоров`я, а відповідач ухиляється від покладеного обов`язку по утриманню непрацездатного батька, допомогу у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки останній іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, позов і його обставини визнав в повному обсязі. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 06.04.2023 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнений.

Outcome: approved