Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

08.12.2020 позивач - Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~"Приватбанк"звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] звернувся\~до ПАТ\~КБ «Приватбанк»,\~правонаступником якого\~є АТ\~КБ «Приватбанк»\~з метою\~отримання банківських\~послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав заяву\~№б/н\~від 12.03.2013,\~згідно якої\~отримав кредит\~у розмірі\~7200\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок. Даний договір є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Станом на 11.10.2020 позичальник має заборгованість 14918, 33 грн., з яких: 13871, 25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита та 1047, 08 грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку прозивач просить стягнути, а також судові витрати у справі. Ухвалою суду від 05 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. [INFO] [PERSON] помер. Згідно ухвали суду від 04.11.2021, провадження у справі зупинено до залучення до участі у правонаступника відповідача [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 01.11.2022 відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року залучено до участі у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якості правонаступників відповідача\~ [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON] подала до суду письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, зокрема, що матеріали справи містять анкету-заяву № б/н від 12.03.2013, згідно якої її батько - [PERSON] , зазначає свої персональні дані, вказує інформацію щодо місця проживання, сімейного стану, про працевлаштування тощо, однак така заява не містить жодних відміток в блоці «виявляю бажання оформити на своє ім`я» будь-яку із карток, які в ньому зазначені. Матеріали справи також не містять і підписаної батьком довідки про умови кредитування з використанням кредитки чи будь-якого іншого документа, що міг би свідчити про досягнення будь-яких домовленостей між сторонами з приводу умов кредитування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Вимога банку про стягнення простроченого тіла кредиту є безпідставною через відсутність передбаченого обов`язку боржника по їх сплаті в заяві від 12.03.2013 року, оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями. Окрім того, незаконно списані банком відсотки за використання кредитного ліміту за останні три роки значно перевищують суму заборгованості, що просить стягнути позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня. коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта статті 1281 ЦК України). В даному випадку позивач не вчинив жодних активних дій, котрі могли б свідчити про виконання вказаних вище вимог закону. Так, позивач не уточнював позовні вимоги, не звертався до них, як до спадкоємців із вимогою про повернення боргу, не подавав жодних заяв нотаріусу тощо, хоча про відкриття спадщини після смерті [PERSON] дізнався ще 04.11.2021, коли судом було зупинено провадження у справі. Таким чином, вважає, що позивач є таким, що позбавлений права вимоги. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 12.03.2013 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, своїм підписом підтвердив, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 18). При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~про договір приєднання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку AT КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі,усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Матеріали справи містять анкету-заяву № б/н від 12.03.2013, згідно якої [PERSON] зазначає свої персональні дані, вказує інформацію щодо місця проживання, сімейного стану, про працевлаштування тощо, однак така заява не містить жодних відміток в блоці «виявляю бажання оформити на своє ім`я» будь-яку із карток, які в ньому зазначені. Матеріали справи також не містять і підписаної [PERSON] довідки про умови кредитування з використанням кредитки чи будь-якого іншого документа, що міг би свідчити про досягнення будь-яких домовленостей між сторонами з приводу умов кредитування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 393/126/20 у своїй постанові від 23 травня 2023 року за аналогічних обставин зробив висновок про те, у подібному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим AT КБ «ПриватБанк». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в AT КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в AT КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Підстави вважати, що сторони обумовили відсотки за користування кредитом та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань відсутні. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 11.10.2020 становить 14918, 33 грн., з яких: 13871, 25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 1047, 08 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.9-15). Отже, позивач просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 13871,25 грн. Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. В неї входить тільки основний борг. Позивач вказує, що простроченим тілом кредиту є частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. У заяві позичальника від 12.03.2013 року плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування. Разом з тим, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути лише прострочене тіло кредиту. Однак, позивачем не доведено правомірність стягнення простроченого тіла кредиту у вказаному розмірі за відсутності в цілому заборгованості за поточним тілом кредиту. Отже, вимога банку про стягнення простроченого тіла кредиту є безпідставною через відсутність передбаченого обов`язку боржника по їх сплаті в заяві від 12.03.2013 року, оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 190/1419/19-ц (провадження № 61-10096св20), від 04 листопада 2020 року у справі № 720/1394/19 (провадження № 61-8855св20). При цьому відсотки, які повинні були нараховуватися за користування кредитними коштами відсутні, що теж свідчить про відсутність заборгованості за тілом (поточним тілом) кредиту. Згідно виписки за договором №б/н станом на 12.10.2020 за період з 01.11.2016 по 09.07.2020 банком було списано відсотки за використання кредитного ліміту на загальну суму 27 156,65 грн. (а.с. 55-60). Тобто сума нарахованих відсотків значно більша, аніж загальний розмір заборгованості, який просить стягнути позивач. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00033143177 (а.с. 85-86). Згідно повідомлення Другої Дубенської державної нотаріальної контори №306/01-16 від 13.10.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Про це також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №70263553 (а.с. 92, 93). У повідомленні Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області №1277 від 24.10.2022 зазначено, що згідно із записами по господарської книги села Грядки, станом на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та постійно проживали: дружина померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] , дочка померлого [PERSON] (а.с. 98). Згідно ч.1\~ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19)). Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта статті 1281 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 14-48гс20) зазначила, що звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема, із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони виконавчого провадження потрібно розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку статті 1281 ЦК України (пункт 117). Позивач не вчинив жодних активних дій, які могли б свідчити про виконання вказаних вище вимог закону. Так, позивач не уточнював позовні вимоги, не звертався до відповідачів, як до спадкоємців із вимогою про повернення боргу, не подавав жодних заяв нотаріусу тощо. Окрім того,\~спадкоємці [PERSON] -\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] із\~заявами про\~прийняття або\~про відмову\~від прийняття\~спадщини у\~встановленому законом\~порядку не\~звертались,\~спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] не заведена. Жодних доказів про наявність та обсяг спадкового майна, його вартість суду не надано. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України\~засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи усі наведені обставини та норми закону, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до правонаступників\~ [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення\~заборгованостінеобхідно відмовити. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed