Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Неполоковецької селищної про визначення місця проживання малолітньої дитини. Вказує, що 07.02.2008 року він уклав шлюб із [PERSON] . Зазначає, що [INFO] у них народився син [PERSON] . Посилається на те, що вони проживали в господарстві його батьків, що по [ADDRESS] де і всі зареєстровані. Крім того, зазначає, що в 2013 році дружина виїхала на роботу за кордон, малолітній син залишився проживати з ним. Згодом дружина повідомила, що повертатися на Україну не має наміру, тому рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької обпасті від 12.09.2013 року, шлюб було розірвано. Син продовжував проживати з позивачем та перебувати виключно на його утриманні. Також посилається на те, що відповідач в Україну не приїжджала, вихованням сина не займалася, матеріальної допомоги не надавала, лише іноді спілкувалася із ним по телефону. З початком військової агресії Росії проти України відповідач забрала сина до Італії, однак через деякий час повернула в Україну, пояснивши, що не має матеріальної можливості утримувати сина, а також сам [PERSON] не бажав проживати разом із матір`ю, що спонукало його звертатися до Комісії з питань захисту прав дитини з питанням щодо офіційного визначення місця проживання дитини з батьком. Висновком Служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради визнано за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області №7/2 від 10.02.2023р. визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Крім цього, вказує на те, що з часу їхнього окремого проживання відповідач дитиною майже не цікавилася, місце свого проживання їм не вказувала, згодом вказала, що проживає в Італії, під час війни забрала сина до Італії, однак згодом повернула. Син перебуває на його утриманні, навчається у 9 класі Реваківського закладу загальної середньої освіти, ним здійснюється належне виховання та утримання сина. Актом обстеження умов проживання від 30.01.2023р., складеним виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради стверджується, що дитина зареєстрована та проживає разом із батьком та його сім`єю, умови проживання задовільні, для дитини створені всі належні умови. Сама дитина [PERSON] виявляє бажання проживати разом зі позивачем, про що власноручно склав заяву. Також зазначає, що оскільки матір дитини разом із дитиною не проживає, допомогу на її утримання не надає, лише іноді спілкується із сином, вони із матір`ю дитини не перебувають в зареєстрованому шлюбі, подружні стосунки не підтримують, він, в інтересах дитини, вважає за доцільне юридично визначити місце звання дитини біля нього, що відповідатиме інтересам та бажанню дитини. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату,час та місце слухання справи через оголошення, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування Неполоковецької селищної ради Миронюк Н. в судове засідання не зявилася, однак скерувала на адресу суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матірю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.06.2008 року (а. с.7). Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.11). Відповідно до Довідки №115 від 01.03.2023 року, виданої Берегометським старостинським округом №2 Неполоковецької селищної ради [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою в [ADDRESS] проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [INFO] , з хлопчиком не зареєстрована та не проживає (а.с.10). Згідно Довідки №05-07/05 від 30.01.2023 року, виданої Реваківським ЗСО І-ІІІ ступенів Неполоковецької селищної ради, [PERSON] дійсно навчається в 9 класі Реваківського ЗСО І-ІІІ ступенів Чернівецького району Чернівецької області (а.с.12). Згідно характеристики Реваківського ЗСО І-ІІІ ступенів Неполоковецької селищної ради №05-07/06 від 30.01.2023 року, [PERSON] прибув у даний заклад освіти 25.08.2020 року. На даний період часу навчається в 9 класі. Має навчальні досягнення середнього та початкового рівня. Належить до тієї категорії учнів, які не повною мірою використовують свій потенціал. Має довільну пам`ять, потребує роз`яснення та більше часу на опрацювання матеріалу. Учень надає перевагу предмету фізична культура. За характером скромний, стриманий та самостійний, підтримує дружні стосунки з однокласниками. До виконання доручень ставиться дбайливо, але не є ініціатором та учасником у громадському житті школи. Мати на батьківські збори за період навчання жодного разу не приходила на відміну від батька. Батько приділяє належну увагу вихованню сина (а.с.13). Актом обстеження умов проживання від 30.01.2023р., складеним виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради стверджується, що дитина зареєстрована та проживає разом із батьком та його сім`єю, умови проживання задовільні, для дитини створені всі належні умови. За адресою [ADDRESS] проживають та зареєстровані: батько позивача - [PERSON] , [INFO] , мати позивача [PERSON] , [INFO] , батько дитини (позивач) [PERSON] , [INFO] , син позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.14). [PERSON] виявляє бажання проживати разом зі позивачем, зазначив, що батько його любить, забезпечує всім необхідним, мати інколи телефонує, майже не цікавиться його життям, що підтверджується власноручно написаною заявою останнього (а.с.15). З заяви відповідачки [PERSON] , від 30.01.2023 року вбачається, що остання не заперечує, щодо визначення місця проживання сина [PERSON] разом з батьком за адресою в с.Реваківці Кіцманський район Чернівецька область (а.с.16). Висновком Служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради визнано за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком за адресою [ADDRESS] , який затверджено Рішенням виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області №7/2 від 10.02.2023р. (а.с.18-19). Відповідно до положень ч.2,3 ст. 160 Сімейного кодексу України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно із ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, при цьому суд бере до уваги що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч.2, 3 ст.29 ЦК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки це в першу чергу відповідає інтересам неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115,160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved