Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 23.02.2019 року він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя у сторін не склалося, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На даний час шлюб існує лише формально. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який зареєстрований з відповідачем 17.07.2021 року Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом №217 розірвати. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавала. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, поштова кореспонденція у якій містилася ухвала про відкриття провадження у справі (із відомостями про дату та час судового розгляду), разом з позовною заявою з додатками, яка направлялася на адресу її місця реєстрації [ADDRESS] , повернулася на адресу суду віз відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому в силу приписів п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, відповідна ухвала вважається вручено. Відтак суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторониуклали шлюб,який був зареєстрований 17.07.2021 року у Хустському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом №217(а.с.6). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1073,60 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved