Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові зазначено, що позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою зареєстрована відповідачка, яка там не проживає. Позивачка зазначає, що в цьому будинку відповідачка не проживає, її речей та належного їй майна там немає, але у зв`язку з тим, що вона зареєстрована в будинку позивачки, вона позбавлена права вільно розпоряджатися належним їй на праві власності житловим будинком. Позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивачка не з`явилися, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає, що відповідачка була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у цій справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин такої неявки та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2021 року, яке було видане приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Верховецькою В.Е. і зареєстроване в реєстрі за № 850, спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] .. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11 листопада 1991 року. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06 жовтня 2021 року. Згідно з актом, складеним депутатом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року, відповідачка за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 25 серпня 2021 року. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року, місце проживання відповідачки зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, нормами ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом із цим, право користуватися житловим приміщенням у членів сім`ї власника житла втрачається за умови відсутності такого члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом було встановлено, що відповідачка не проживає в належному позивачці будинку з 25 серпня 2021 року, тобто понад один рік, її речей та належного їй майна в будинку немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаному будинку відповідачка не пред`являє, будь-які домовленості між позивачкою як власницею житла та відповідачкою як членом сім`ї власника житла щодо її проживання в будинку відсутні. Однак, дотепер місце проживання відповідачки залишається зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини порушують права позивачки як власниці будинку. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved