Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, проживають окремо, мають різні погляди на сімейне життя, сторони не ведуть спільного господарства, позивач вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим. Визначення місця проживання дітей разом з позивачкою є доцільним та якнайкраще відповідатиме інтересам дітей, оскільки саме матір здійснює повну опіку над дітьми на даний час, може та буде її забезпечувати в майбутньому тому просить розірвати шлюб із відповідачем та визначити місце проживання дітей разом з нею. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву в якій просить розгляд справи проводити у їхню відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач надав заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи направив заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги в частині визнання місця проживання дітей з матір`ю підтримує і просить задовольнити. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 14.07.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 841. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем. Згідно з ч. 3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112\~СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.\~115\~СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Крім того, згідно вимог ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Оскільки відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дітей з позивачем, тому позовна вимога також підлягає до задоволення. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved