Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 27 жовтня 2007р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрованийвідділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області (актовий запис №164). Вказує, що від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння та мають різні погляди на подружнє життя. Вказує, що в сім`ї склались такі стосунки, при яких сумісне проживання стало неможливим, оскільки протягом останніх місяців між ними погіршились особисті відносини, що унеможливлює спільне проживання. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, тривалий час як подружжя не проживають. Неповнолітній син проживає з нею, проти чого відповідач не заперечує. Вказує, що оскільки вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та довіри, їхній шлюб існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить її інтересам. Спір щодо поділу майна на даний час між ними відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15.03.2023 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 жовтня 2007р.відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області (актовий запис №164), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2007 року. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.2008 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку №379/01-17-23 від 23.02.2023 року, зареєстроване місце проживання позивачка [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з тим фактичне місце їх проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно адресної довідки від 13.03.2023 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 07.03.2023 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved