Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначили, що [INFO] померлаїх мати [PERSON] ,\~якій належав\~житловий будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] , в якому вони народилися,\~та який\~був нею\~споруджено орієнтовно\~в 1967\~році,\~тобто до\~укладення шлюбу\~з [PERSON] . На даний час, у зв`язку зі зміною нумерації житлових будинк [ADDRESS] обліковується за [ADDRESS] , а під номером [ADDRESS] обліковується багатоквартирний житловий будинок. Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я їх матері [PERSON] , за життя проведена не була, оскільки за часів радянського союзу це не було обов`язковим. За цих підстав відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який був збудований їх матір?ю за життя. Позивачі прийняли спадщину замайном їх матері\~ [PERSON] , як спадкоємці першої черги по закону,\~шляхом постійногоспільного проживання із померлою на момент її смерті. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої було відмовлено, оскільки на дане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому висловлено прохання визнати за позивачами право власності на спадковий будинок. Ухвалою суду від 19.04.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 45-46). Ухвалою суду від 05.05.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 57). Позивачами подано заяву з проханням розгляду справи без їх участі (а.с. 50). Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами (а.с. 55). Третьою особою також подано заяву з проханням розгляду справи без її участі, в якій висловлено позицію про визнання позовних вимог (а.с. 54). Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12 березня 2018 року померламати позивачів\~та третьої\~особи \~ [PERSON] (а.с. 8, 11, 28, 29). За життя, [PERSON] матері належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі зміною нумерації житлових будинку по [ADDRESS] обліковується за №28В (а.с. 21). За життя [PERSON] замовила в КП «Міжгірське БТІ» технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , який було виготовлено 11.05.2015, однак реєстрацію права власності на своє ім`я не провела (а.с. 39-43). За змістом статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною першою статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено, що матір позивачів за життя набула право власності на спірне майно, а відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно не позбавляє позивачів як спадкоємців права на спадщину. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність у відповідача заперечень щодо задоволення позову, те, що прийняттям спадщини позивачами права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved