Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

14 лютого 2023 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Дімова А.П. звер- нувся до суду з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання дитини разом з ним, посилаючись на наступні обставини. 14 серпня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, від якого вони маю- ть сина [PERSON] , [INFO] . Так як спільне життя не склалося, шлюб між ним був розірваний, що підтверджується рішенням Татарбунарського районного суду від 07.09. 2022 р. За спільною домовленістю 05.08.2022 р. між ними був укладений договір щодо про- живання, виховання та визначення місця проживання дитини, який діє до повноліття дити- ни. Втім, не зважаючи на вказані домовленості згідно вказаного договору, між ними виник спір, а саме - відповідачем створюються перешкоди у реалізації своїх батьківських прав що- до сина, маніпулює власним правами щодо несвоєчасного повернення дитини за місцем пос- тійного проживання. Відповідач перешкоджає раніше узгодженій згоди щодо визначення мі- сця постійного проживання сина за адресою батька, де створені всі необхідні умови для жит- тя та гармонійного розвитку. Відповідно до судового наказу Татарбунарського районного су ду Одеської області, виданого 24.08.2022 р., з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходи), але не більше десяти прожиткових мініму- мув на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. На теперішній час відповідач аліменти не сплачує та не бере участь у виховання та утриманні дитини. Він разом з сином проживають в будинку, який належить йому на праві приватної власності, згі- дно договору купівлі-продажу від 09.02.2018 р., та самостійно його виховує, утримує, ство- рені належні умови щодо проживання сина. Він забезпечує дитині дозвілля, фізичний, духо- вний та психологічний розвиток, тому просив визначити місце проживання дитини з бать- ком. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав (а.с.83). Відповідач та її представник також в судове засідання не з`явилися, надали до суду зави, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не за- перечували (а.с.81, 84). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, а справу просилоа розглянути у її відсут- ність (а.с.63). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Ук- раїни, не здійснюється. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Згідно копій поспортів серїі [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.13, 14) позивач народився [INFO] у м.Татарбунари Одеської області, а відповідач народилася [INFO] у смт Любашівка Одеської області. З довідки сімейного лікаря [PERSON] від 09.02.2023 р. (зворот а.с.12) слідує, що на протязі року малолітній [PERSON] , 2019 р. народження, приходив на прийом до лікаря в су проводі батька - [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16) підтверджується, що сто- рони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Як видно з довідки КЗ дошкільної освіти (ясла-садок) «Колосок» від 10.02.2022 р. (а.с.19), позивач зареєстрував свого сина [PERSON] , 2019 р. народження, в садочок. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вла сності, сформованого 09.07.2018 р. (а.с.21), житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на пі- дставі договору купівлі-продажу від 09.02.2018 р., якій міститься на а.с.25-26. Згідно копії довідки відділу з питань реєстрації виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 23.10.2019 р. (а.с.22), малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] . На а.с.23-24 міститься нотаріально посвідчений договір укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо проживання, виховання дитини та визначення місця проживання дити- ни. На підставі судового наказу, виданого 24.08.2022 р. Татарбунарським районним судом Одеської області (копія на а.с.27), з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) матері, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2022 р., та до досягненням нею повноліття. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07.09.2022 р. (копія на а.с.28) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З висновку виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 105 від 26.04.2023 р. (а. с.65-67) слідує, що даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Як видно з акту обстеження умов проживання (а.с.68), [PERSON] разом зі своїм сином проживають по [ADDRESS] . Умови проживання добрі, хлопчик забезпечений одягом, іграшками, харчуван- ням, має окрему кімнату. Будинок облаштований необхідними меблями. Дитина доглянута та здорова. Вказане також підтверджується актом оцінки потреб сім`ї (а.с.71-77). [PERSON] за час проходження служби у другому відділі Білгород-Дністровського райо- нного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зарекомендував себе з позитивної сторони. В силу ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на про- живання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. За змістом ч.5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками ма- йном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь ор- гану опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов прожива- ння дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихова- нні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як передбачено ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спі- льно. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо ди- тини. За приписами ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщи- ни. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої осві- ти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.ст.7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здій- снення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а ба- тьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішувати- ся органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та ін ші обставини, що мають істотне значення. Як визначено у ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона про живає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з ура хуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтере- сів дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю. Як встановлено в судовому засіданні, малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає за місцем проживання батька у [ADDRESS] , позивач займаєть- ся вихованням та утриманням дитини, забезпечує йому необхідний розвиток, матеріально і жи- тлом забезпечена, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини, відповідач у справі, проживає окремо від сина, крім того, вона не заперечує проти проживання дитини разом з батьком. Зважаючи на дані обставини, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за можливе та необхідне визначити місцем проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] місце проживання його батька [PERSON] за зазначеною адресою. З відповідача, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню судо- ві витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved