Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

23 березня 2023 року до суду електронною поштою надійшов вказаний позов, мотивований тим, що рішенням суду з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. Оскільки відповідач ухилявся від виконання рішення суду та сплати аліментів, на підставі заяв матері дитини [PERSON] позивачем була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] та з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року їй було виплачено 2797,64 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача виплачену ним допомогу та судові витрати. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не прибув, сповіщений належним чином про день, час і місце розгляду справи. Директор департаменту Масік Т.О. у позовній заяві зазначила, що у випадку неявки у судове засідання їх представника вони не заперечують проти проведення судового засідання без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов та заява про відкладення судового засідання від нього не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявними у справі доказами та за згодою позивача. Повно, всебічно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. з. 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері дитини [PERSON] , починаючи стягнення з 20 жовтня 2017 року (а. с. з 7, а. с. 8). Згідно з довідкою Сумського РВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 04 серпня 2020 року №29286 [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , не отримувала (а. с. 9). На підставі заяви [PERSON] було призначено тимчасову державну допомогу на сина (а. с. 4, 5-7, 13). 22 листопада 2022 року позивачем видано розпорядження про стягнення з [PERSON] виплачену тимчасову державну допомогу [PERSON] на сина [PERSON] за період з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року (а. с. 14). Із розрахунку від 30 листопада 2022 року вбачається, що [PERSON] на сина [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 серпня по 30 листопада 2020 року виплачено кошти в сумі 1813,76 грн, з 01 по 31 грудня 2020 року- 491,94 грн. та з 01 по 31 січня 2021 року - 491,94 грн, а всього разом - 2797,64 грн (а. с. 14). Згідно з інформаційною довідкою сільського голови Річківської сільської ради Сумського району Сумської області М. Солодовника від 10 січня 2023 року №03-67/31 [PERSON] 25 липня 2017 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] за рішенням суду (а. с. 19). Відповідно до частин 8, 9 статті 81 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме. Пунктом 2 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Частиною 2 пункту 7 Порядку передбачено, що тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно з ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. З огляду на викладене, оскільки відповідач у добровільному порядку надану тимчасову державну допомогу не сплатив, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тимчасова державна допомога у сумі 2797,64 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2147,20 грн понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved