Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У березні\~2023\~до суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.1989 року сторони зареєстрували шлюб у Кордешівській сільській раді Козятинського району, Вінницької області. Наразі неповнолітній дітей у сторін немає. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 17.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися проте суду надала представник позивача заяву якою позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб, а розгляд справи здійснити у відсутність сторони позивача. У позовній заяві позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено,\~що [PERSON] до [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі Кордешівською сільською радою Козятинського району, Вінницької області з 25.06.1989, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1073,60 грн судових витрат так як позов задоволено у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved