Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Органу опіки та піклування Любецької селищної ради звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , всупереч вимогам ст.ст.150, 155, 180 СК України, ухиляється від виконання обов`язків по утриманню та вихованню малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого дитина перебуває в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР. Оскільки відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, самоусунулася від їх виконання та не проявляє ніякої зацікавленості до своїх малолітньої дитини, то Орган опіки та піклування Любецької селищної ради звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. У судове засідання представники позивача та третьої особи не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність та в яких зазначили, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній її відзив на позовну заяву, однак в матеріалах справи є заява в якій відповідачка не заперечує проти розгляду справи у її відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №122, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини записаний зі слів матері, що підтверджується Витягом № 00034750609 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] народивши [PERSON] та написавши заяву про тимчасове влаштування на виховання до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР залишила її в пологовому будинку. З довідки про склад сім`ї №11 від 23.01.2023, виданої Великозліївським старостинським округом, вбачається, що станом на 01.01.2023 з [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , колишня дружина [PERSON] , яка зареєстрована але фактично не проживає та діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З повідомлення КЗ «Центр надання соціальних послуг» Ріпкинської селищної ради Чернігівської області № 16/02-03 від 26.01.2022, № 604/01-03 від 09.11.2017 вбачається, що [PERSON] будучи вагітною, за місцем свого фактичного проживання по [ADDRESS] , не створила вдома належних умов для повернення новонародженої дитини з пологового будинку. З акту, складеного 23.01.2023 комісією у КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР, вбачається, що дитина [PERSON] , 24.01.2022 з 11.04.2022 виховується у КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР на підставі заяви матері про тимчасове влаштування від 25.07.2022. За час перебування дитини у закладі, 25.07.2022 дитину відвідувала мати. Більше дитину жодного разу не відвідувала, не телефонувала, не приймала участі у її вихованні та утриманні, не вирішувала питання повернення дитини на виховання в сім`ю. Довідкою № 02-07/70 від 23.01.2023 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , з 11.04.2022 виховується в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР і знаходиться на повному державному утриманні. З повідомлення КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР № 02-14/69 від 23.01.2023 вбачається, що центр просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , із стягненням аліментів на користь держави. Також, відповідно до висновку Органу опіки та піклування Любецької селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , останню доцільно позбавити батьківських прав, як таку, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини [PERSON] , не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток. Рішенням виконавчого комітету Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 13.02.2023 № 15 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, оскільки [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини, не спілкується з нею, не приймає ніякої участі в її житті, тому суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання, покладених на неї законодавством України, батьківських обов`язків та наміру їх виконувати не виявляє, про що свідчить її поведінка, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернувся до суду з позовом 15.02.2023. Враховуючи те, що особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп.

Outcome: approved