Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

У лютому 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем у зв`язку з тим, що вони спільно не проживають, господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та не спілкуються. Окрім того, [PERSON] не виконує свої обов`язки в частині матеріального забезпечення рідної доньки. Разом з цим, позивач має стосунки з іншим чоловіком, з яким вони разом мешкають, ведуть спільне господарство та мають побудувати родину. За таких обставин, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та залишити проживати їх з відповідачем спільну дитину разом з нею. 11.04.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 03.05.2023 до суду від відповідача надійшла заява, у якій він повідомляє суд, що визнає позовні вимоги так як, спільне господарство не ведуть, інтересів не мають, тому часу для примирення не потребує. 04.05.2023 до суду від представника позивача надійшла заява, у якій просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Статтею 21\~СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 29.04.2017 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] , актовий запис № 861. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження від 13.10.2017, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Збереження родини стало неможливим, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, що у відповідності зі ст.\~\~112\~СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст.\~115\~СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 навів висновки про те, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того\~з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти\~суд може\~вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про\~визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Відповідачем до суду не було подано заперечень щодо проживання їх спільної доньки разом з матір`ю, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про залишення проживання дитини разом з матір`ю. З огляду на викладе, суд на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved