Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 05.12.2020 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис № 74. Від шлюбу дітей не мають. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.03.2023 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник Борисевич М.М. не з`явились, представник позивача надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просить суд слухати справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2020 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.12.2020 року, виданого виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис № 74. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дослідив матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5500 грн. 00 коп., суд встановив наступне. Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України. За приписами статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). За результатами розгляду справи витрати на правову допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд звертає увагу, що позивачем надано: договір про надання правової допомоги №01-П/23 від 02.01.2023 року, укладений між адвокатом Борисевич М.М. та Каряка О.Ю.; акт виконаних робіт №1 до договіру про надання правової допомоги №01-П/23 від 02.01.2023 року, згідно якого вартість послуг за надання правової допомоги складає 5500 грн., послуги зазначені в ньому виконані в повному обсязі; згідно квітанції від 27.03.2023 року [PERSON] було сплачено Борисевич М.М. послуги за договором №01-П/23 в сумі 5500 грн. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, встановив, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5500 грн. 00 коп. На підставі ст. 133,141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви покласти на відповідача.

Outcome: approved