Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання подружжя. Наведений позов обґрунтований тим, що 10 липня 2021 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №1342. [INFO] у шлюбі в сторін народився син - [PERSON] . Фактично з квітня місяця сторони проживають окремо, ми ведемо окреме господарство, кожен має власне особисте життя, ми не маємо інтимних стосунків. Позивач не бажає спільно проживати з відповідачем, оскільки їх спільне життя не складається через постійні конфлікти та фактичну відсутність стосунків протягом тривалого часу, тому вона вирішила розірвати шлюб, але згідно приписів ч.2 ст. 110 СК України, до 04.12.2022 року пред`явити позов про розірвання шлюбу не може, оскільки з відповідачем вони мають спільну новонароджену дитину - [PERSON] . Аліменти і будь яких подарунків від батька син за 7 місяців жодного разу не отримав, про дитину він не цікавиться, жодної уваги до сина не приділяє, ніяку допомогу не надає, ні фінансову, ні просто вийти на прогулянку на годину. Встановлення режиму окремого проживання подружжя також необхідно для недопущення майнових суперечок на майбутнє. Тому, просить суд встановити режим окремого проживання між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 10 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 51. Частиною першою статті 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [INFO] у шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 2021 року Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно з ч. 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Як видно з позовної заяви, позивач не бажає спільно проживати з відповідачем, оскільки їх спільне життя не склалось через постійні конфлікти та фактичну відсутність стосунків протягом тривалого часу. Рішення про встановлення режиму окремого проживання подружжя нею прийнято остаточно і змінювати його вона не має намірів. Тому вона не бажає перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем. Як зазначає позивач, встановлення режиму окремого проживання подружжя також необхідно для недопущення майнових суперечок на майбутнє. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи питання про встановлення режиму окремого проживання суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації. Згідно зі ст. 119 Сімейного кодексу України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи питання про встановлення режиму окремого проживання суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved