Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Харківміськгаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість в сумі 3687 грн. 88 коп. (три тисячі шістсот вісімдесят сім гривень вісімдесят вісім копійок). В обґрунтування позову зазначив, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ХАРКІВМІСЬКГАЗ», є Оператором газорозподільної системи. Згідно з умовами Типового договору Оператор ГРМ - AT «Харківміськгаз» зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а останній зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Плата за доставку природного газу має здійснюватися всіма споживачами, яким надано технічну можливість в будь-який час використовувати газ для задоволення своїх потреб. Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу. Житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , обладнано газовими приладами (пристроями) на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . AT «Харківміськгаз» належним чином виконує свої зобов`язання по забезпеченню можливості цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу. Відповідно п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Фактом приєднання [PERSON] до умов даного договору є фактичне приєднання до газорозподільної системи оператора ГРМ щомісячне споживання певних обємів природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] . При цьому [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання та за період з 21.03.2020 року по 20.01.2023 року допустила заборгованість у розмірі 3687 грн. 88 коп. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Також зазначила, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивачем не надано доказів, що вона є споживачем природного газу, яким вона не являється, підстав для застосування Типового договору до їх правовідносин з позивачем вона не вбачається. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які\~\~порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. \~\~Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. \~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за порушення зобов`язання за договором, який за своєю правовою природою є договором поставки. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», яке до 14.05.2019 р. іменувалось як Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», є Оператором газорозподільної системи. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором (НКРЕКП) та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1384/27829. Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно доЗакону України «Про ринок природного газу»і Кодексу ГРМ. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей633,634,641,642 Цивільного Кодексу Україниза формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженогопостановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з умовами Типового договору Оператор ГРМ - AT «Харківміськгаз» - зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а останній зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , обладнано газовими приладами (пристроями), на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] Відповідно п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Річна замовлена потужність по об`єкту відповідача за адресою: [ADDRESS] , на 2020 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік та складає 4629,36 м3. Річна замовлена потужність на 2021 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік складає 2594,22 м3. Річна замовлена потужність по об`єкту боржника на 2022 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік та складає 2224,97 м.3 Річна замовлена потужність по об`єкту боржника на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік та складає 1428,23 м.3 Відповідно розрахунку, заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу за період з 21.03.2020 року по 20.01.2023 року складає 3687 грн. 88 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями статей\~11,\~509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами\~ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно\~ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом\~ст. 525 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» заборгованості за розподіл природного газу у розмірі 3687 грн. 88 коп. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не виконує прийняті на себе зобов`язання по оплаті доставки природного газу, на даний час заборгованість не погашена, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно дост. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved