Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В серпні 2022 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його суму основного боргу у розмірі 6200,00 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 226 725,32 гривень та 3% річних від простроченої суми у розмірі 5348,23 гривень. В обґрунтування наведених вимог зазначив, що ним, [PERSON] , 27 жовтня 2021 року було надано гр. [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 6200,00 доларів США на строк до 01 листопада 2021 року, що підтверджується розпискою. Станом на 15.08.2022 року жодних коштів, що складають суму позики, відповідачем повернуто не було, тому він просить стягнути з відповідача зазначені кошти та відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми у розмірі 5348,23 гривень. Від відповідача відзив до суду не надходив. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.08.2022 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 25.04.2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] 6\~200 доларів США (станом на 10.09.2021 р. курс одного долара до гривні становив 26,50 грн.), які зобов`язався повернути до 01 листопада 2021 року, що вбачається із розписки від 27.10.2021 року. Дані кошти відповідач не повернув. Згідно розрахунку позивача, 3 % річних нараховано на суму 226 725,32 гривень, що за період з 02.11.2021 року по 15.08.2022 рік становить 5\~348,23 грн. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до такого висновку. Так, між сторонами укладений договір позики у письмовій формі, у вигляді розписки, яка є не лише підтвердженням факту укладення договору, а й доказом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику в розмірі 6\~200 доларів США, а оскільки такі кошти позивач не повернув, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 6\~200 доларів США, що на день подання позову еквівалентно 226 725,32 гривень. Оскільки боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, а розмір процентів не встановлений договором, а тому на вимогу позичальника він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми. За період прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме з 02.11.2021 року по 15.08.2022 рік 3 % річних складатимуть 5\~348,23 грн., які слід\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача, а саме: період розрахунку: з\~02.11.2021\~року по\~31.12.2021\~року - 60 днів 226\~725,32 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 60 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1\~118,10\~грн. Період розрахунку: з\~01.01.2022\~року по\~15.08.2022\~року - 227 днів 226\~725,32 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 227 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 4\~230,14\~грн. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.\~Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру у вигляді розписки про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, та є доказом не лише факту укладення договору, а й передання грошової суми позичальнику. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Зокрема,\~статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за\~\~змістом\~\~наведеної\~\~норми\~\~закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved