Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження. Позовна заява мотивована тим, що 16 березня 2021 року він за договором купівлі- продажу придбав автомобіль LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] , право власності на який за ним було зареєстровано 16 березня 2021 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що 02.04.2021 отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого дізнався, що 24.03.2021 на автомобіль LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] , номер об`єкта [NUMBER] було накладено обтяження - застава рухомого майна від 24.03.2021, підставою накладення обтяження зазначено договір про відступлення прав вимог, серія та номер:2273/К, виданий 02.07.2020, видавник: ПАТ «Дельта банк», звернення стягнення лист від 24.03.2021. Вказував, що на момент придбання транспортного засобу вказане обтяження було відсутнє, накладене лише 24.03.2021, тоді як договір купівлі-продажу між сторонами укладено 16.03.2021. Таким чином, на належне йому майно було безпідставно накладено приватне обтяження, чим порушено майнові права щодо розпорядження власністю. Боржником за заставою зазначено [PERSON] , вказав, що дана особа йому невідома, придбав автомобіль у власника з іншим прізвищем. На підставі вказаного [PERSON] просив суд виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, номер об`єкта [NUMBER], вид обтяження - приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: заборона відчуження, обтяжувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», дата реєстрації обтяження - 24 березня 2021 року, за № 28685475. Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року у справі відкрито провадження з а правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації. Ухвалою суду від 16 травня 2022 року у задоволенні заяви позивача про відвід головуючої судді Усатової І.А. відмовлено. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 30 травня 2022 року. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 16 березня 2021 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав автомобіль LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] право власності на який за ним було зареєстровано 16 березня 2021 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 02.04.2021 отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого дізнався, що 24.03.2021 на автомобіль LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] було накладено обтяження - застава рухомого майна від 24.03.2021, підставою накладення обтяження зазначено договір про відступлення прав вимог, серія та номер:2273/К, виданий 02.07.2020, видавник: ПАТ «Дельта банк», звернення стягнення лист від 24.03.2021. Вказував, що на момент придбання транспортного засобу вказане обтяження було відсутнє, накладене лише 24.03.2021, тоді як договір купівлі-продажу між сторонами укладено 16.03.2021. Таким чином, на належне йому майно було безпідставно накладено приватне обтяження, чим порушено майнові права щодо розпорядження власністю. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Звертаючись до суду із цим позовом [PERSON] вказував, що на час придбання цього транспортного засобу у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження цього майна. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»). Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 та від 18.03.2020 у справі 202/5584/18. З урахуванням вказаного, встановивши, що на час придбання позивачем спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження, суд вважає, що [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких підстав, суд вважає наявними підстави для скасування державної реєстрації обтяження, накладеного на автомобіль LEXUS RX 350, номерний знак [NUMBER] та ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку ухваленням судового рішення про задоволення позову, з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн,

Outcome: approved