Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

27 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом. Посилається на те, що в період проживання у місті Харкові, 02.06.2021 року він, придбав собаку самку, породи померанський шпіц, кремової масті на прізвисько [PERSON] , вартість тварини на момент придбання складала 1\~800,00 доларів США, що станом на 02.06.2021 року у гривневому еквіваленті становило 48\~870,00 (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 00 копійок). Ринкова вартість собаки аналогічної породи, на момент звернення до суду з даною позовною заявою, становить 73\~930,00 (сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок). Після придбання собаки, дотримуючись вимог чинного законодавства щодо необхідності оформлення тварини та проведення їй необхідних щеплень, позивач 01.07.2021 року, звернувся до дільничної державної лікарні ветеринарної медицини №4 у місті Харків задля вчинення вищевказаних дій. 01.07.2021 року уповноваженим лікарем ветеринарної медицини дільничної державної лікарні ветеринарної медицини №4, [PERSON] , був виданий ветеринарно-санітарний паспорт на тварину серії [NUMBER] (додаток 4), а саме самку померанського шпіца, кремової масті, у який в подальшому було внесено всі відомості про здійснення щеплень, лікування, а також чіпування, яке було проведене собаці 16.05.2021 року та відповідно до якого зареєстровано єдиний алфавітно-цифровий код мікрочіпа (транспондера) №804098101987427. Разом з тим, мікрочіп містить у собі мікросхему,на яку внесено обов`язкову для власника собаки та/або осіб, які знайдуть тварину (затверджену і розроблену міжнародним стандартом інформацію), яка в подальшому може бути зчитана лише спеціальним скануючим пристроєм. Позивач є студентом «Полтавського державного медичного університетуУкраїнська медична стоматологічна академія», та досить тривалий час проживав у місті Полтава, разом із своїм одногрупником та своєю собакою, породи померанський шпіц, на прізвисько Алекс. 24.02.2022 року російська держава агресор, розпочала широкомасштабнее вторгнення на територію України , у зв`язку з чим, позивач, побоюючись за своє життя та здоров`я, був вимушений залишити територію України. Враховуючи той факт, що для виїзду за кордон разом зі своїм улюбленцем, позивач був зобов`язаний зібрати низку документів необхідних для транспортування тварини, а часу та можливості на їх оформлення, оскільки усі ветеринарні установи були зачинені, не було, товариш [PERSON] , запропонував тимчасово, залишити собаку на перетримку своїй знайомій [PERSON] , з гарантуванням останній, повного покриття будь яких витрат пов`язаних з утриманням тварини, до моменту повернення позивача на територію України. Таке рішення було прийнято тому, що перевезення собаки носило б травмувальний характер для тварини, оскільки через маленький розмір та у разі настання несприятливих умов утримання, у собак породи померанський шпіц швидко з`являються проблеми з суглобами, які можуть призвести до фатальних наслідків;по-друге, у тварин цієї породи часто зустрічаються виділення з очей разом із сльозоточивістю та серйозними запаленнями, що виникають у зв`язку зненалежними умовами утримання. Разом з тим, на початку війни в Україні, люди з огляду на ситуацію, яка поступово розгорталась, піддавались паніці, що спричиняло масові скупчення та давку, а у випадку коли собака і сама безпосередньо через переїзд перебуває у стані стресу, дані фактори могли б значно зашкодити тварині не тільки у фізичному, а й у психо-емоційному плані. Згодом, позивач повернувся на територію України, саме тому завчасно до повернення, та безпосередньо дорогою, повідомив своєму товаришу, а він в свою чергу своїй знайомій громадянці [PERSON] , про свій намір повернути свого улюбленця назад та відшкодувати їй, вартості утримання собаки в період своєї відсутності, адже перетримка, це саме тимчасове утримання тварини у людини, яка зможе доглядати за нею під час відсутності господаря. Відповідач не мала намірів повертати собаку, яка є власністю позивача. Усі спроби [PERSON] повернути свою тварину були марними. [PERSON] була залишена саме на перетримку і жодної мови про те, що тварина подарована чи залишена назавжди не було, адже [PERSON] навчається в університеті, а отже у будь-якому випадку повернувся б до України і повернув би свою тварину назад, про що він неодноразово наголошував [PERSON] . Однак, незважаючи на всі його аргументи з приводу того, що ця тварина належить позивачу, [PERSON] , відповідала запереченнями та не погоджувалась повертати позивачу собаку, аргументуючи свою поведінку тим, що звикла до собаки, піклувалась про неї та витрачала кошти на її утримання. Позивач зазначає, що жодних договорів ані дарування, ані купівлі продажу, стосовно тварини, між сторонами укладено не було. А отже, факт утримання собаки позивача [PERSON] , є таким, що суперечить нормам чинного законодавства, адже підтвердженням права власності на собаку можуть бути або вищевказані договори, або інформація, яка міститься на чіпі тварини, та підтверджує той факт, що саме [PERSON] , є власником тварини. В позасудовому порядку вирішити питання про повернення собаки, позивачу не вдалося. Крім того позивач звертався і до правоохоронних органів, з наміром повернути належну йому тварину, однак звернення позивача щодо незаконного заволодіння майном, а саме собакою, самкою породи померанський шпіц на прізвисько [PERSON] , не відноситься до компетенції поліції, та йому було роз`яснено право вирішити даний спір мирним шляхом або зверненням до суду в порядку цивільного судочинства. Після офіційного звернення до органів поліції та доведення даного факту до [PERSON] , остання повідомила про те, що жодних прав на собаку позивач більше не має, з огляду на те, що вона вжила всі необхідні заходи задля привласнення тварини, а саме, змінила її ветеринарно-санітарний паспорт, та з її слів зробила нове чіпування та стала повноцінним власником тварини, не дивлячись на всі підтверджуючі документи, які наявні у позивача в первинних оригіналах. Оскільки позивач був позбавлений можливість повернути належне йому майно в позасудовому порядку, вказана обставина стала підставою звернення до суду із даним позовом. Прохав вилучити у [PERSON] , [INFO] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), та повернути [PERSON] , [INFO] , (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), як законному власнику,\~собаку самку породи померанський шпіц, кремової масті на прізвисько [PERSON] , яка належить [PERSON] на підставі ветеринарно-санітраного паспорта серії [NUMBER] . 12 січня 2023 року по справі було відкрито провадження. 23 лютого 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Р.В.Анопольська надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася. Про причину своєї неявки суд не повідомила. Відзив на адресу суду від відповідача також не надходив. Про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Оскільки відповідач неодноразово не з`являється на судові засідання, поважності причин своєї неявки до суду не надає, відзвив не направляє, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянин Ізраїлю, в період проживання у місті Харкові, 02.06.2021 року, придбав собаку самку, породи померанський шпіц, кремової масті на прізвисько [PERSON] , вартість тварини на момент придбання складала 1\~800,00 доларів США, що станом на 02.06.2021 року у гривневому еквіваленті становило 48\~870,00 (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 00 копійок). Ринкова вартість собаки аналогічної породи, на момент звернення до суду з даною позовною заявою, становить 73\~930,00 (сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок). Після придбання собаки, дотримуючись вимог чинного законодавства щодо необхідності оформлення тварини та проведення їй необхідних щеплень,позивач 01.07.2021 року, звернувся до дільничної державної лікарні ветеринарної медицини №4 у місті Харків задля вчинення вищевказаних дій. Відповідно до пункту 3.4. розділу третього Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01.08.2014 року №288,підставою для оформлення ветеринарно-санітарного паспорта на тварину є огляд тварини державним інспектором ветеринарної медицини, уповноваженим та/або ліцензованим лікарем ветеринарної медицини та наявність відповідних діагностичних, профілактично-лікувальнихобробок, включаючи дослідження і щеплення. Так, 01.07.2021 року уповноваженим лікарем ветеринарної медицини дільничної державної лікарні ветеринарної медицини №4, [PERSON] , був виданий ветеринарно-санітарний паспорт на тварину серії [NUMBER] (додаток 4), а саме самку померанського шпіца, кремової масті, у який в подальшому було внесено всі відомості про здійснення щеплень, лікування, а також чіпування, яке було проведене собаці 16.05.2021 року та відповідно до якого зареєстровано єдиний алфавітно-цифровий код мікрочіпа (транспондера) №804098101987427. Разом з тим, мікрочіп містить у собі мікросхему,на яку внесено обов`язкову для власника собаки та/або осіб, які знайдуть тварину (затверджену і розроблену міжнародним стандартом інформацію), яка в подальшому може бути зчитана лише спеціальним скануючим пристроєм. Позивач є студентом «Полтавського державного медичного університету Українська медична стоматологічна академія», та досить тривалий час проживав у місті Полтава, разом із своїм одногрупником та своєю собакою, породи померанський шпіц, на прізвисько Алекс. 24.02.2022 року російська держава агресор, розпочала широкомасштабнее вторгнення на територію України , у зв`язку з чим, позивач, побоюючись за своє життя та здоров`я, був вимушений залишити територію України. Враховуючи той факт, що для виїзду за кордон разом зі своїм улюбленцем, позивач був зобов`язаний зібрати низку документів необхідних для транспортування тварини, а часу та можливості на їх оформлення, оскільки усі ветеринарні установи були зачинені, у позивача не було, його товариш, запропонував тимчасово, залишити собаку на перетримку своїй знайомій [PERSON] , з гарантуванням останній, повного покриття будь яких витрат пов`язаних з утриманням тварини, до моменту повернення на територію України. Залишення собаки на перетримку підкріплювалась тим, що:по-перше, через маленький розмір та у разі настання несприятливих умов утримання, у собак породи померанський шпіц швидко з`являються проблеми з суглобами, які можуть призвести до фатальних наслідків;по-друге, у тварин цієї породи часто зустрічаються виділення з очей разом із сльозоточивістю та серйозними запаленнями, що виникають у зв`язку зненалежними умовами утримання. Враховуючи той факт, що з моменту початку війни в Україні, повітряний простір держави було закрито і можливість виїхати до іншої країни була лише наземним транспортом, а поїздка зайняла б багато днів, вказаний факт дуже негативно відобразився б на здоров`ї собаки позивача, крім того і через відсутність належних та комфортних умов транспортування та догляду за нею. [PERSON] усвідомлював, що дорога буде займати дуже велику кількість часу, а отже у нього не буде реальної можливості реалізувати мінімальні потреби тварини та у випадку екстреної ситуації допомогти їй. Разом з тим, на початку війни в Україні, люди з огляду на ситуацію, яка поступово розгорталась, піддавались паніці, що спричиняло масові скупчення та давку, а у випадку коли собака і сама безпосередньо через переїзд перебуває у стані стресу, дані фактори могли б значно зашкодити тварині не тільки у фізичному, а й у психо-емоційному плані. Згодом, позивачу довелося повернутись на територію України. [PERSON] повідомив своєму товаришу, а він в свою чергу своїй знайомій громадянці [PERSON] , про свій намір повернути свого улюбленця назад та відшкодувати відповідачці, вартість утримання собаки в період своєї відсутності, адже перетримка, це саме тимчасове утримання тварини у людини, яка зможе доглядати за нею під час відсутності господаря. Усі спроби [PERSON] повернути свою тварину були марними. Відповідач [PERSON] не мала наміру повертати належне позивачу майно, незважаючи на те, що позивач повідомляв їй про свій намір забрати свою собаку та зазначив, що відшкодує останній усі витрати на тварину, однак отримував лише заперечення та постійні відмови з боку [PERSON] . З огляду на вищевикладене, собака була залишена саме на перетримку і жодної мови про те, що тварина подарована чи залишена назавжди не було. [PERSON] навчається в університеті у м. Полтаві, а отже у будь-якому випадку повернувся б до України і повернув би свою тварину назад, про що він неодноразово наголошував [PERSON] . Незважаючи на всі аргументи з приводу того, що ця тварина належить [PERSON] та той факт, що він постійно та систематично займався її вихованням, дресурою, піклувався про її належне харчування та лікування, що підтверджується відомостями про проведення щеплень у ветеринарно-санітраному паспорті на тварину серії [NUMBER] , [PERSON] , відповідала запереченнями та не погоджувалась повертати собаку, аргументуючи свою поведінку тим, що звикла до собаки, піклувалась про неї та витрачала кошти на її утримання. Позивач зазначає, що жодних договорів ані дарування, ані купівлі продажу, стосовно тварини між позивачем та [PERSON] , укладено не було. А отже, факт утримання собаки позивача [PERSON] ,є таким, що суперечить нормам чинного законодавства, адже підтвердженням права власності на собаку можуть бути або вищевказані договори, або інформація, яка міститься на чіпі тварини, та підтверджує той факт, що саме [PERSON] , є власником тварини. Вищевикладені обставини, зумовили позивача звернутися до Головного управління Національної поліції в Полтавській області із заявою про незаконне утримання моєї собаки іншою особою та відмови у її поверненні, позивачу як власнику, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №795 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.10.2022. Однак, листом від 27.10.2022 року №6993/115/101/04-4, Головного управління поліції в Полтавській області Полтавське районне управління поліції повідомило позивача про те, що його звернення щодо незаконного заволодіння майном, а саме собакою, самкою породи померанський шпіц на прізвисько [PERSON] , не відноситься до компетенції поліції, а має бути вирішене мирним шляхом або зверненням до суду в порядку цивільного судочинства. Після офіційного звернення до органів поліції та доведення даного факту до [PERSON] , остання повідомила про те, що жодних прав на собаку позивач більше не має, з огляду на те, що вона вжила всі необхідні заходи задля привласнення тварини, а саме, змінила її ветеринарно-санітарний паспорт, та з її слів зробила нове чіпування та стала повноцінним власником тварини, не дивлячись на всі підтверджуючі документи, які наявні у позивача в первинних оригіналах. Факт того, що позивач дійсно є законним власником собаки підтверджується відповіддю від 05.12.2022 року від обласної державної лікарні ветеринарної медицини надійшов лист - відповідь №155/01-15 де зазначено, що: «Відповідно до заяви гр. [PERSON] про видачу ветеринарно-санітарного паспорта на тварину, а саме самку (померанський шпіц), кремової масті, [PERSON] було внесено плату за надання адміністративних послуг в сумі 51,29 грн. Завідувачем дільничної лікарні ветеринарної медицини №4 [PERSON] було проведено клінічний огляд тварини про, що внесено запис в журналі видачі ветеринарного паспорта №789 від 01.07.2021 р. та видано ветеринарно-санітарний паспорт на тварину серії [NUMBER] від 01.07.2021 р.». Вищевикладені обставини свідчать про те, що громадянка [PERSON] , не правомірно заволоділа належним [PERSON] майном, а саме самкою породи померанський шпіц , протиправно без згоди на те з боку позивача, утримує її у себе, чим порушує права останнього, а [PERSON] , як законний власник тварини, на даний момент позбавлений можливості повернути належне йому майно, в позасудовому порядку. Частиною першою статті 387 Цивільного кодексу України, визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України,власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з тим частинами першою та другою статті328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами першою та другою статті 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Пунктами 19, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розглядуцивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що застосовуючи положення ст.387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до ст. 387 ЦК України та частини 3 ст.12 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбаченим процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Отже, з огляду на викладене, анізуючи наявні в матеріалах справи доказита надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved