Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У квітні 2023 року представник відповідача звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення суду у справі, якою просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 246, ч.1 ст. 270 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення призначено в судове засідання. Представник відповідача в судове засідання подав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, заяву про ухвалення додаткового рішення суду підтримав. Позивач, його представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялась. Суд постановив, провести розгляд заяви у відсутності сторін, що не суперечить статті 270 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом з`ясовано, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.04.2023 року, з врахування ухвали суду від 25.04.2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 85 130,52 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. За змістом ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача 15.07.2022 року у відзиві на позовну заяву зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат стосовно отримання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції становить 25 000 грн. та під час розгляду справи в судовому засіданні 15.11.2022 року усно повідомлено щодо надання відповідачем доказів понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2023 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у розмірі 25 000 грн., до якої долучив договір про надання правової допомоги від 06.07.2022 року, додаток №404/2721/21 до договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 року за додатком №404/2721/21. Згідно з договором про надання правової допомоги від 06.07.2022 року адвокатське бюро «Ігоря Захарченка» в особі керуючого Захарченка І.В. взяв на себе зобов`язання щодо представництва інтересів клієнта (позивача у цій справі) у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами на умовах, що визначаються додатками до даного договору. Пунктом 4 договору визначено, що за надання юридичної допомоги позивач в даній справі зобов`язався виплатити адвокату гонорар на умовах, що визначаються додатками до даного договору. Згідно п. 2 додатку №404/2721/21 до договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 року [PERSON] зобов`язується виплатити адвокату Захарченку І.В. гонорар за представництво по справі №404/2721/21 в суді першої інстанції в розмірі 25 000,00 грн. Актом прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 06.07.2022 року за Додатком №404/2721/21 від 13.04.2023 року визначено, що адвокатом були надані такі послуги: представництво в Кіровському районному суді м. Кіровограда по справі 404/2721/21: підготовка відзиву від 15.07.2022 року, заперечення (на відповідь на відзив) від 27.07.22, клопотань по процесуальним питанням від 14.11.22, 09.02.23, 12.04.23, участь у судовому засіданні 15.11.2022 року в розмірі 25 000,00 грн. Повна вартість послуг має бути сплачена клієнтом у 30-денний строк після ухвалення остаточного рішення по справі №404/2721/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до актуальної правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.06.2021 року в справі № 159/5837/19, від 7.07.2021 року в справі №308/11679/17 (провадження № 61-2463св20) витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно ч.\~5\~ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач не зверталась до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Суд, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу враховує, що ціна позову складає 310 655,05 грн., судом стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 85 130,52 грн., відмовлено у стягненні суми 225 524,53 грн., відтак позов задоволено на 27,4 % (з округленням) та відмовлено на 72,6 %. Тому сума витрат на правничу допомогу складає 18 150,00 грн. (25 000 грн. - розмір заявленої суми правничої х 72,6%). З огляду на вищевикладене, виходячи з конкретних обставин справи та виконаної адвокатом роботи, суд вважає на необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 150,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial