Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що 28 квітня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON] . 12 вересня 2011 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 2-2273/11, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився жити з позивачкою і по сьогоднішній день вони живуть разом. Батько дитини фактично одразу припинив будь-яку участь у життєдіяльності дитини. Він не цікавиться здоров`ям, успіхами дитини, його розвитком, чи є все необхідне у дитини в наявності, жодної допомоги по вихованню та утриманню дитини не надає до теперішнього часу. Дитина зареєстрована разом з позивачкою в її квартирі. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року по справі № 641/8866/18 року стягнуто аліменти на її користь для утримання дитини. Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам борг станом на 01.12.2022 рік складає 95492 грн. 13 коп. 06.03.2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Надала пояснення відповідно до позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, не подав відзиву на позов. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, головний спеціаліст-юрисконсульт відділу забезпечення представницьких функцій органу опіки та піклування із захисту прав дітей та підготовки розпорядчих актів, до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, якою просить розглянути справу без участі представника Департаменту та ухвалити рішення на розсуд суду. Також у заяві Представник Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву зі своїми запереченнями та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала позивач. Суд, заслухавши думку позивача та неповнолітнього, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. 28.04.2007 року позивач та відповідач уклали шлюб, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.09.2011 року. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). 05.03.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] (а.с. 27). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2027,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 05.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 13-15). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, виданим головним державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України Рудною І.С., борг по аліментам у [PERSON] станом на 01.12.2022 року становить 95492,13 грн. (а.с. 18). Згідно довідки з місця мешкання про склад сім`ї та реєстрацію від 06.09.2017 року № 300, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Крім того, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, сформованої 12.01.2022 року головним спеціалістом відділу реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гуторовою О.І. встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Згідно Акту обстеження умов проживання, затвердженого 06.01.2023 року Заступником директора Департаменту - начальником Служби у справах дітей по Київському району Матвіївим В.В. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Приватний двоповерховий будинок із загальною площею 154 кв. м, який складається з п`яти кімнат. Санітарний стан житла задовільний, будинок повністю обладнаний побутовою та відеотехнікою, будинок мебльований. Для сина, [PERSON] виділено окрему кімнату, в якій шафа-купе для речей, всі речі за розміром та сезоном, стіл для занять, комп`ютер, гаджети, книжки, необхідна канцелярія, великий телевізор, настільні ігри за віком (а.с. 30). З інформації КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради вбачається, що дитини, [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради, декларація з лікарем укладена. Станом здоров`я дитини та забезпеченням йому належного догляду та лікування опікується мати [PERSON] . Батько, [PERSON] , з питань, які стосуються здоров`я дитини до поліклініки не звертався (а.с. 19). Згідно інформації Харківської гімназії № 23 Харківської міської ради Харківської області вбачається, що учень 9-А класу, [PERSON] регулярно відвідує навчальні заняття в гімназії. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини спілкується з вчителями, які навчають сина, регулярно відвідує батьківськи збори, цікавиться шкільним життям дитини. Батько дитини, [PERSON] , контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, з вчителями-предметниками не спілкується, шкільним життям сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує (а.с. 21). Відповідно до характеристики, наданої в.о. директора КСП «Харківгорліфт» В. Кальян вбачається, що [PERSON] прийнята в КСП «Харківгорліфт» з 11.10.2010 року на посаду майстра дільниці з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж та обладнання. З 01.07.2011 року переведена на посаду техніка дільниці з технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж та обладнання. З 01.10.2018 року переведена на посаду старшого майстра дільниці з технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж та обладнання. За час роботи зарекомендувала себе висококваліфікованим спеціалістом, компетентним керівником. До виконання своїх службових обов`язків ставиться сумлінно, на належному рівні забезпечує виконання покладених завдань. Доброзичлива, урівноважена, відповідальна. Користується повагою і авторитетом в колективі (а.с. 26). У судовому засіданні був опитаний [PERSON] , [INFO] , який пояснив, що з народження проживає разом з мамою, яка ним опікується. Виявив бажання щоб і надали проживати з мамою [PERSON] . Згідно ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1, 2 ст. 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, має особисту прихильність до матері, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матір`ю. Отже, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що вимога про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved