Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

21.02.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивачки. 23.11.2006 року Кіровською сільською радою Роздільнянського району Одеської області між позивачкою та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, актовий запис №6. В період шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Попри це, з часом шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем погіршились, почались сварки і суперечки, свідком яких стають діти, що не сприяє їх нормальному вихованню. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] у встановлений строк заяв , заперечень, клопотань до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання поштової кореспонденції за місцем реєстрації відповідача, а також повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (частина 11 статті 128 ЦПК України). Заяви, клопотання. 04 квітня 2023 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. (а.с.18) Процесуальні дії у справі. 28 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с.14). 04 квітня 2023 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду по суті. (а.с.20) Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23 листопада 2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 6, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Кіровською сільською радою Роздільнянського району Одеської області (а.с.6). В період\~шлюбу у\~сторін по\~справі народилося\~двоє дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~відповідними свідоцтвами\~про народження. (а.с.7,8). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивованаоцінка\~кожного\~аргументу,\~наведеного\~учасниками\~справи,\~та\~норми\~права,\~які\~застосував\~суд,\~мотиви\~їх\~застосування. Положення частини другої статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положення частини\~першої\~статті\~280\~ЦПК\~України\~визначають,\~що\~суд\~може\~ухвалити\~ заочне\~\~рішення\~на підставі\~наявних\~у\~справі\~доказів\~за\~одночасного\~існування таких\~умов:відповідач\~ належним\~чином\~повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце\~судового\~засідання;відповідач\~ не\~ з`явився\~\~в\~судове\~засідання без\~поважних\~причин\~або\~без\~повідомлення\~причин;відповідач \~не\~подав\~відзив;позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін по справі народилося двое дітей. Попри це, спільне життя не склалось та подальшое збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача. Згідно положень статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Відповідно до\~частини\~першої\~статті\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та

Outcome: approved