Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач АТ Комерційний банк «Приватбанк» 27.02.2018 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.03.2011 між сторонами по справі укладено угоду, за умовами якої відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 8000 грн. Позивач вказував, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, кошти згідно з умовами договору не повернула, станом на 31.12.2017 загальна заборгованість перед банком складає 113995,41 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 113995,41 грн та понесені судові витрати. Згідно з ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.03.2018 позовна заява АТ КБ «Приватбанк» прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2018 стягнуто з [PERSON] на користь\~АТ КБ «Приватбанк»\~ суму заборгованості за кредитним договором від 15.03.2011 в розмірі 113995,41 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 за заявою відповідача скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.05.2018 в цивільній справі № 644/1288/18. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.03.2023 справа прийнята до провадження суду. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Позивачем 29.11.2021 подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором від 15.03.2011 в розмірі 15588,72 грн, з яких 7959,40 грн заборгованість за тілом кредиту, 7629,32 грн заборгованість за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подавав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, представником відповідача 28.04.2023 подано до суду заяву з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог. Заява обґрунтована тим, що станом н 28.04.2023 заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, що підтверджено довідкою банківської установи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 15.03.2011 (а.с. 10) між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В межах кредитного договору відповідачем [PERSON] було отримано кредитні картки з терміном дії, зокрема, до січня 2015 року (а.с. 124). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, який збільшувався. Користування кредитними коштами підтверджено даними виписок по рахунку. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повертала. Станом на 31.12.2017 відповідач мала заборгованість за кредитом, зокрема, за тілом кредиту 7959,40 грн. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти у вигляді кредитного ліміту отримано, але своєчасно та в повному обсязі повернуто не було, суд приходить до висновку, що позивач АТ КБ «Приватбанк» обґрунтовано звертався до суду з позовними вимогами. Також судом встановлено, що станом на 28.04.2023 [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк», що підтверджено довідкою від 28.04.2023. При цьому позивач АТ КБ «Приватбанк», використовуючи на власний розсуд своє диспозитивне право, заяви до суду про залишення позову без розгляду чи про відмову від позову не подавав. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] . Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed