Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між сторонами зареєстровано шлюб 12 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 2331. Від шлюбу дітей у подружжя немає. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки в сторін різні погляди на спільне життя, на вирішення питань, що постають у подружньому житті. Вже більше року сторони проживають окремо. Шлюбні відносини між ними припинено та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує лише формально, примирення неможливе. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Ухвалою судді від 24 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/5344/23, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав,\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 12 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 2331, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2018 року. У шлюбі в сторін дітей не було. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1 073,60 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved