Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

23.03.2023 року адвокат Старовойтова Дарина Андріївна в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь позивачки грошові кошти в розмірі 66 823,00 грн., 3% річних в розмірі 537, 31 грн., інфляційне збільшення боргу в розмірі 6 316, 77 грн., судові витрати в розмірі 1 073,60 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 13 400,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 07 лютого 2022 року між сторонами був укладений Договір № 47РП/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 8.1 Договору, склала 66 823,00 грн., та була сплачена позивачкою на підставі рахунку-фактури в повному обсязі. Проте відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, послуг не надав, з 24.02.2022 року припинив надання медичних послуг, жодних повідомлень від Відповідача про неможливість надавати медичну допомогу та виконувати умови договору не надходило. Також, 17.02.2023 року представником Позивача на юридичну адресу Відповідача було направлено заяву-письмове повідомлення про припинення договору та вимогу про повернення сплачених коштів. Станом на дату подання позову - Відповідач кошти за договором на вимогу Позивача не повернув, що й стало підставою для подання даного позову до суду. Ухвалою судді від 28.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. 24.04.2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, зазначив, що зі сплаченої позивачкою суми було також оплачено страховий платіж в сумі 700,00 грн. по укладеному договору добровільного страхування. Невиконання зобов`язань по договору з боку відповідача є наслідком форс-мажорних обставин, тобто ведення воєнних дій, будівля пологового будинку була пошкоджена, діяльність відповідача була зупинена. У відзиві також наявні заперечення, щодо суми наданої правничої допомоги, вважаючи її завищеною та прохання зменшити розмір суми наданої позивачу правничої допомоги до 3000 грн. 05.05.2023 року надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечила проти аргументів, викладених у відзиві. Також, 05.05.2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в частині трьох процентів річних та інфляційного збільшення боргу. 05.05.2023 року надійшла заява про розподіл та стягнення судових витрат, в якій представник позивача заперечила проти аргументів, викладених у відзиві щодо стягнення витрат на правничу допомогу та надала детальний звіт про виконані послуги. Ухвалою Оболонського районного суду від 08.05.2023 року заяву про збільшення розміру позовних вимог - залишено без розгляду. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на таких підставах. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 07.02.2022 р. між позивачкою (Пацієнт) та відповідачем (Медичний заклад) було укладено Договір № 47РП/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів «пакет Стандарт» (далі - Договір) відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів Пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а позивачка зобов`язалась прийняти і сплатити послуги на умовах договору. У Додатку № 4 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору. Згідно з пунктами 8.1, 8.4 Договору, вартість медичної допомоги складає 66823,00 грн. з ПДВ, та сплачується одноразово у формі 100 % передоплати в день підписання Договору. Відповідно до п. 3.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору. Пунктами 9.3, 9.4 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії. Відповідно до п. 9.5 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити. Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань. Згідно з п. 10.1 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також, Договір припиняється у разі неможливості його виконання, проведення пологів у іншому медичному закладі. Також, 07.02.2022 року між позивачкою та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003336, відповідно до умов якого позивачка застрахувалась у разі настання страхових випадків, сума страхового платежу - 700,00 грн.; вигодонабувачем визначено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». Згідно з рахунком-фактурою від 07.02.2021 р. № 71358, позивачка сплатила суми 28416,00 грн., 37184,00 грн. та 1223.00 грн. (сумарно -66 823,00 грн.), з цієї суми розмір страхового платежу «Безпечні пологи стандартна» складає 700,00 грн. В подальшому, на сайті відповідача розміщено оголошення про припинення роботи через війну. У червні 2022 року позивачка направила на юридичну адресу відповідача заяву-письмове повідомлення про припинення дії договору та вимогу про повернення сплачених коштів. 05.04.2022 року на зазначену заяву-письмове повідомлення, відповідачем на адресу позивачки надіслано лист, в якому зазначено про те, що запит на розірвання договору прийнято, а також проінформовано про відкриття тимчасового пологового відділення та запропоновано заповнити електронну форму для уточнення всіх деталей. У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. 16.02.2023 року представником позивача на юридичну адресу відповідача було направлено заяву-письмове повідомлення про припинення договору та вимогу про повернення сплачених коштів. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи оцінку забраним у справі доказам, суд зазначає, що 07.02.2022 року між сторонами було укладено договір про надання медичних послуг, сплачених позивачкою в повному обсязі. Суд приймає до уваги, що у Договорі про надання медичної допомоги визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 66823,00 грн. Проте, у наданому для оплати рахунку-фактурі вказано, що вартість медичних послуг складає 71800 грн. 00 коп., 4977 грн. 00 коп. - знижка та 700 грн. 00 коп. - вартість страхового платежу. Таким чином, фактично вартість саме медичних послуг за договором, які були оплачені позивачкою, складає 66123,00 грн. А тому, сума у розмірі 700,00 грн. не підлягає стягненню з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову стягнувши з відповідача на користь позивача сплачені грошові кошти в розмірі 66123,00 грн. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови Договору з надання медичних послуг, і сплачені позивачкою кошти не повернув. При цьому, пунктом 10.1 Договору передбачено припинення договору у разі неможливості його виконання, зокрема проведенням пологів у іншому закладі, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору. Позивачка народила дитину в іншому медичному закладі. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, які зазначені у електронних повідомленнях відповідача, суд погоджується із тим, що таке невиконання є наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Втім, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Тому, наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. За таких умов, суд вважає, що оспорюваний договір між сторонами слід вважати припиненим у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, ст. 611, 907 ЦК України. Водночас, у зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивач має право на повернення сплачених ним грошових коштів, що також передбачено умовами Договору. В частині стягнення втрат від інфляції та 3 % річних суд зазначає таке. Стаття 625 ЦК України передбачає міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що слідує із назви самої статті та узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 р. у справі № 910/4518/16. Водночас, майно відповідача зазнало пошкоджень через бойові дії, робота спочатку була зупинена, і введення військового стану офіційно визнається форс-мажорною обставиною. Отже, позовні вимоги в частині стягнення 537,31 грн. - три проценти річних та інфляційне збільшення боргу в розмірі - 6 316,77 грн. за прострочення виконання зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності відповідача за порушення грошового зобов`язання, та з огляду на положення статті 617 ЦК України і наявність у відповідача форс-мажорних обставин, не можуть застосовуватись. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 944,77 грн. Окрім того позивачем заявлена вимога про стягнення витрат на правничу допомогу 13 400,00 грн. Відповідач заперечив проти вказаної суми. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, суду надано: договір про надання правової допомоги від 14.02.2023 р., додаткову угоду до цього договору № 02010 від 14.02.2023 р., звіт про виконану роботу, який включає 12 годин роботи адвоката із зазначенням видів наданих послуг, рахунок-фактуру на суму 13 400,00 грн., акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт від 02.05.2023 року. Суд в цілому погоджується із обсягом і сумою заявлених адвокатських послуг, водночас, із наведеного розрахунку слід виключити підготовку заяви про збільшення позовних вимог (3 години), оскільки така заява була залишена судом без розгляду. Тому, виходячи із іншої частини обсягу наданих послуг (8 годин із заявлених 11 годин), обґрунтованою є сума 9744 грн. 00 коп. Також, оскільки позов задоволено частково, то пропорційно до задоволених вимог сума витрат на правничу допомогу складає 8574,72 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial