Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із справжнім позовом,у якому просила визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на ті обставини, що її дитина [PERSON] 2013 року народження мешкає з нею, та зареєстрований у вказаній квартирі. Відповідач також зареєстрований у цій квартирі, однак не проживає у ній без поважних причин тривалий час. Ухвалою судді від 9.12.2022р. у справі відкрито загальне позовне провадження. Відповідачі відзиву на позов не надав, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.03.2023р., виїхав з території України 16.07.2020р., а тому викликався через оголошення на сайт суду. Представник позивача подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] , який був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , мають дитину [PERSON] [INFO] . Дитина зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Мати мешкає разом з дитиною. Квартира перебуває у комунальній власності. [PERSON] помер [INFO] . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, однак з 17.07.2020р. у ній не проживає. Відповідно до ст.59ч.1 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Згідно ст.71 ЖК УРСР При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. За статтею 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування житловими приміщеннями та поважності причин не проживання, судом не встановлено. У своїй постанові від 4 листопада 2015 року по справі 6-1166цс15 Верховний Суд України зазначив: стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі більше 2 років 6 місяців і судом не встановлено поважності його не проживання понад 6 місяців, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог про визначення в судовому порядку викання рішення суду, суд вважає необхідним у задоволенні них відмовити, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, і позивач не надав даних що він звертався до відповідних органів з заявою про зняття відповідача з реєстрації за судовим рішенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial