Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

В березні 2023 року [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду із позовом до [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , якому за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0399226, розміром 3,35 в умовних кадастрових гектарах. Однак оригінал вказаного сертифіката було втрачено. Після смерті чоловіка в управління спадковим майном вступила позивач [PERSON] , проте реалізувати своє право на спадкове майно не може, у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), тому і звертається з даним позовом до суду. [PERSON] має право на обов`язкову частку після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки на день його смерті був неповнолітнім. Ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.03.2023 дану цивільну справу передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про місце, день та час слухання справи повідомлялася у встановленому порядку. Позивач та представник позивача в поданій до суду заяві просили слухати справу за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся у встановленому порядку, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також зазначив, що відзиву подавати не буде, позов [PERSON] просить задовольнити. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданому повторно 30.05.2002, актовий запис № 4, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький)09.09.2021 встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьком та матір`ю якого зазначено [PERSON] та [PERSON] , відповідно. Згідно відповіді управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 599/281-23 від 23.02.2023 та копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] було зареєстровано за № 469 та 06.07.2000 видано сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену КСП ім. Кірова серія ХМ № 0399226, на площу 3,35 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат на право на земельну частку (пай)серія ХМ № 0399226, а також відомості про реєстрацію та видачу Державного акту на право власності на землю взамін вказаного сертифікату, в архіві відділу відсутні. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2002, виданого В.Пузирківською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 10. Згідно довідок виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 15 від 25.01.2021 та № 90 від 07.07.2021, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за даною адресою була зареєстрована дружина [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю. П. № 461/01-16 від 07.11.2022 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64005293 від 19.03.2021, у вказаного нотаріуса після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу № 65/2021 за заявою [PERSON] , але оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно, власник якого [PERSON] помер, тому останній рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Стаття 535 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року визначає, щоНеповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на день смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , був неповнолітнім, останній має право на обов`язкову частку при спадкоємстві за законом, якою в подальшому може розпорядитися на власний розсуд. В п.п. 1, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності 01 січня 2004 року Цивільним кодексом України, так як спадщина відкрилася у 2002 році, тому на дані правовідносини поширюються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 527 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно вимог ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З врахуванням зазначеного, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , проте позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну частку (пай), оскільки відповідний сертифікат було втрачено, зважаючи на визнання позову відповідачем за наявності законних підстав для цього, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Кірова, в розмірі 3,35 в умовних кадастрових гектарах, та яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0399226. На підставі ст.ст. 525, 527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved