Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

До суду звернулась позивач з позовними вимогами до [PERSON] , третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на наступні обставини. 15.03.2018 о 19:15 год в районі буд. №5 по вул. Ділова м. Києва, що знаходиться в Печерському районі м. Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю марки Mazda 3, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобілю марки Toyota Camry, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . У зв`язку із визнанням відповідачем вини у вчиненні ДТП водіями на місці ДТП складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якого визначено, що автомобіль, під керуванням відповідача у справі, здійснив наїзд на автомобіль, під керуванням позивача у справі, який зупинився перед перехрестям вулиць Ділова та Велика Васильківська в м. Києві. Позивач звернулась до ПАТ «СК «Українська страхова група» заяву про виплату страхового відшкодування. Позивач повідомляє. Що ПАТ «СК «Українська страхова група» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 6294,83 грн. (з ПДВ) замість сплачених позивачем грошових коштів у розмірі 19872,28 грн. за проведення заміни та пофарбування заднього бамперу та 306,00 грн. за здійснений ТОВ «Саміт Моторз Україна» розрахунок вартості відновлюваних робіт автомобілю Toyota Camry, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , різницю між фактичним розміром заподіяної матеріальної шкоди і страховим відшкодуванням, виплаченим ПАТ «СК «Українська страхова група» у розмірі 13883,45 грн. (з розрахунку: 19872,28 + 306,00 - 6294,83 = 13883,45) позивач просить стягнути з відповідача у справі. Ухвалою суду від 18.09.2018 у справі за вказаним позовом відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного (позовного) провадження з викликом сторін. 12.11.2018 до суду надійшли пояснення третьої особи стосовно позову, в яких розповідались наступні обставини. ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомила, що 21.07.2017 що між нею та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6353694, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «МАЗДА», державний реєстраційний № [NUMBER] . 21.04.2017 між ПАТ «СК «Українська страхова група» та відповідачем був укладений договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-1301-17-00153.Предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної майну потерпілих, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу «МАЗДА», державний реєстраційний № [NUMBER] 16.03.2018 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надала письмові пояснення про обставини настання ДТП. 16.03.2018 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 20.03.2018 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 16.03.2018 та надав письмові пояснення про обставини настання події від 16.03.2018. ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі інформації наданої в Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) по справі М ДКЦВ-15359 від 16.03.2018 було складено Висновок страховика, згідно якого дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу «МАЗДА», державний реєстраційний [NUMBER] , який не витримав безпечну дистанцію. Відповідно до Звіту №137/У/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 10.04.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику K13 TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 6294,83 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали. 29.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ДКЦВ-15359. 30.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5794,83 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 11025. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6353694 в повному обсязі. 29.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ДКЦВ- 15723. 30.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №11026. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов?язання за укладеним Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-1301-17-00153 в повному обсязі. Третя особа повідомила, що існує різниця між сумою відшкодування та фактичним розміром збитків, то ця різниця має бути відшкодована особою, винною в заподіянні ДТП. 15.11.2018 до суду від представника відповідача - адвоката Морозової Т.В. надійшов відзив по справі. В своєму відзиві представник відповідача з позовом не погоджувалась, просила відмовити, виходячи з наступного. Відповідачу було не зрозуміло, у якому із проведених досліджень вказано дійсний розмір матеріального збитку позивача, адже за будь-яких умов розміру страхової суми за шкоду, заподіяну майну позивачки відповідно до полісу ОСАГО №АК/6353694 більш ніж достатньо, а вищевказані суми матеріального збитку значно відрізняються одна від одної. За думкою відповідача, обов`язок по відшкодуванню позивачу матеріальної шкоди покладається саме на ПрАТ «СК «Українська страхова група», а не на відповідачку. Оскільки, з копії позову обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6353694 від 21.04.2017 вбачається, що станом на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідачки за шкоду, спричинену третім особам під час експлуатації автомобіля марки «Мазда 3», номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група». Зокрема, страхова сума (ліміт відповідальності) була визначена в розмірі 200000,00 гривень, а франшиза - 500,00 гривень. В судове засідання позивач не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, про розгляд справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представники відповідачів та третьої особи у справі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, про розгляд справи повідомлялись в установленому законом порядку. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 15.03.2018 о 19:15 год в районі буд. №5 по вул. Ділова м. Києва, що знаходиться в Печерському районі м. Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю марки Mazda 3, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобілю марки Toyota Camry, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . У зв?язку із визнанням відповідачем вини у вчиненні ДТП водіями на місці ДТП складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якого визначено, що автомобіль, під керуванням відповідача у справі, здійснив наїзд на автомобіль, під керуванням позивача у справі, який зупинився перед перехрестям вулиць Ділова та Велика Васильківська в м. Києві. Позивач звернулась до ПАТ «СК «Українська страхова група» заяву про виплату страхового відшкодування. 16.03.2018 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надала письмові пояснення про обставини настання ДТП. 16.03.2018 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 20.03.2018 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 16.03.2018 та надав письмові пояснення про обставини настання події від 16.03.2018. ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі інформації наданої в Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) по справі М ДКЦВ-15359 від 16.03.2018 було складено Висновок страховика, згідно якого дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу «МАЗДА», державний реєстраційний [NUMBER] , який не витримав безпечну дистанцію. Відповідно до Звіту №137/У/2018 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 10.04.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику K13 TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 6294,83 грн. з ПДВ на запасні частини та матеріали. 29.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ДКЦВ-15359. 30.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5794,83 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 11025. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6353694 в повному обсязі. Крім того, 29.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового вілшкодування та страховий акт № ДКЦВ- 15723. 30.05.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №11026. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов?язання за укладеним Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-1301-17-00153 в повному обсязі. Будучи незгодною з зазначеним звітом, позивач звернулась до ФОП [PERSON] , який має кваліфікацію судового експерта-товарознавця. Відповідно до Висновку експертного дослідження № 1200, складеному 26.03.2018 експертом, матеріальний збиток завданий позивачеві становив 23665,84 грн., який визначається як сума вартості відновлюваного ремонту автомобілю з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ (який дорівнює 0,000) у розмірі 18678,48 грн. та величини втрати товарної вартості автомобілю у розмірі 4987,36 грн. (суми матеріального збитку та величини втрати товарної вартості автомобілю експертом визначені без ПДВ). Суд зазначає, що при вирішенні даного спору необхідно врахувати, що визначення розміру та виплати страхового відшкодування за договорами добровільного майнового страхування і договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності мають різне правове регулювання і в кожному випадку на страховика не можна покладати більшу відповідальність, ніж та, що передбачена відповідним законом та договором зі страхувальником. Якщо ж існує різниця між сумою відшкодування, визначеною Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та фактичним розміром збитків (що мало місце в цьому випаду), то ця різниця має бути відшкодована особою, винною в їх заподіянні (винуватцем ДТП). Зазначену правову позицію підтримує Верховний суд України у своїй постанові від 22.03.2017 у справі №3-1304216 та постанові від 22.03.2017 у справі № 3-1344216. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. За правилом ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 4 липня 2018 року у цивільній справі №755/18006/15-1 (провадження №14-176цс18), відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір і сплатив страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування(постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV» Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Ці обставини свідчать про те, що обов`язок по відшкодуванню Позивачу матеріальної шкоди покладається саме на ПрАТ «СК «Українська страхова група», а не на Відповідачку. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша ст. 81 ЦПК України). У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. В матеріалах справи судом досліджено, копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AK/6353694 від 21.04.2017 вбачається, що станом на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідачки за шкоду, спричинену третім особам під час експлуатації автомобіля марки «Мазда 3», номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група». Зокрема, страхова сума (ліміт відповідальності) була визначена в розмірі 200000,00 гривень, а франшиза - 500,00 гривень. Ці обставини свідчать про те, що саме у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі до 200000,00 грн. Тоді як у відповідачки зобов`язання відшкодувати позивачці частину матеріальної шкоди - не виникало через достатність ліміту відповідальності. Отже, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди відсутні. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позову щодо відшкодування моральної шкоди зважаючи на наступне. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позовна заява містить посилання, що «механічні пошкодження автомобіля внаслідок ДТП призвели до дискомфорту у житті позивача, внаслідок чого змінився її нормальний уклад життя, так як вона не мала змоги користуватися автомобілем, хвилювалася, що її автомобіль пошкоджено і яким чином має бути відремонтовано, неодноразово відпрошувалася 3 роботи та брала дні відпусток, щоб владнати питання по відшкодування страхового відшкодування страховою компанією». А також, що «з відповідача підлягає відшкодуванню моральна шкода, яку зазнав позивач через пошкодження його Т3 у розмірі 3000,00 грн.» Крім вказаної підстави, позивачка не надала будь-яких доказів, що підтверджують душевні страждання, що були завдані в зв`язку з ДТП, також відсутні будь-які докази про використання днів відпусток чи відпрошувань з роботи через необхідність займатись ремонтом автомобіля, тобто позивачем не надано доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією та наслідком. Відтак позов задоволенню не підлягає, у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed