Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

23.02.2023 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що з 03.06.2015 перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки у сторін різні характери та різні погляди на життя, у зв`язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Просить їх шлюб розірвати. Ухвалою суду від 31.03.2023 відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, її представник - адвокат Буженко Ю.С. подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує. У судове засідання на 18.04.2023 відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку не з`явився. 05.05.2023 відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Поштові відправлення повернулися до суду 21.04.2023 та 02.05.2023 із зазначенням причини повернення «адресат відмовився». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, судом дотримано вимоги щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 03.06.2015 виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 6, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 03.06.2015. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.06.2015). Позивачка, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим на підставі ст. 110 СК України звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач відзиву не подав. Вирішуючи сімейний спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, наявність у сторін неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуюч те, що позовні вимоги задоволено повністю, за подачу позову позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 грн, тому такий підлягає до стягнення з відповідача в користь позивачки.

Outcome: approved