Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 5013 про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 21584,99 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця Сидорук Л.В. На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 65787637 та звернуто стягнення заборгованості на заробітну плату позивача, яку він отримує від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, де з нього вже стягнуто 5580,54 грн., з яких на користь позивача - 4618,70 грн. та витрати виконавчого провадження. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням встановленого порядку, зокрема не на нотаріально посвідченому договорі і за відсутності доказів безспірності заборгованості за кредитом. Просить також стягнути з відповідача на його користь кошти, які були стягнуті в межах виконавчого провадження. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач надіслав заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з нього у зв`язку з визнанням позову половини сплаченого позивачем судового збору, за умови повернення йому із державного бюджету інших 50 % судового збору в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. 03.03.2023 року справа надійшла до суду. 06.03.2023 здійснено забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 07.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Крім заяви відповідача про визнання позовних вимог, інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. 27.05.2013 позивачем [PERSON] з ПАТ «ПУМБ» було укладено Кредитний Договір № GP-4546206 на суму 19999,55 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 6,00 % річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,30 %, підписано Графік платежів на повернення кредитних коштів /а.с.23-24/. 07.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 5013, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», як правонаступника ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості у розмірі 21084,99 гривень. за кредитним договором № P-4546206 від 27.05.2013, укладеного нею із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» /а.с.25/. Заборгованість складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 10595,44 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 3119,88 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом 341,34 грн.; строкової заборгованості за штрафами і пенями - 7028,33 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 500,00 грн., а всього до стягнення підлягає сума 21584,99 грн. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 21 січня 2020 року по 20 січня 2021 року. 14.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на підставі вказаного виконавчого напису відкрите виконавче провадження № 65787637, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2158,50 грн., 30.06.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 24243,49 грн. (з врахуванням основної винагороди приватного виконавця 2158,50 грн. та витрат на проведення виконавчих дій 500,00 грн.), на підставі якої із заробітної плати позивача, яку він отримує від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, здійснювалось утримання грошових коштів /а.с.26-29/. Згідно з наданою позивачем інформацією із доходів [PERSON] у виконавчому провадженні № 65787637 станом на 23.02.2023 року стягнуто кошти на підставі виконавчого напису № 5013 від 07.05.2021 у розмірі 5580,54 грн., з яких на користь АТ «ПУМБ» перераховано 4618,70 грн.; 461,84 грн. в рахунок основної винагороди приватного виконавця і 500,00 грн. витрати виконавчого провадження /а.с.32/. Доказів направлення позивачу вимоги про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса відповідачем суду не надано. Водночас,\~судом встановлено,\~що відповідач\~позовні вимоги\~ [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з частиною другою цієї статті, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи існує на момент звернення заборгованість перед стягувачем, чи є вона безспірною, не з`ясовано отримання боржником вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а отже, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства. При цьому суд враховує, що відповідач безспірність суми заборгованості не довів, позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За таких\~обставин,\~відсутні правові\~підстави набуття\~відповідачем грошових\~коштів на\~виконання зазначеного\~виконавчого напису,\~у зв`язку\~з чим\~суд вважає,\~що підлягають\~задоволенню вимога\~про стягнення\~з відповідача\~коштів,\~що були\~утримані із\~заробітної плати\~позивача на користь відповідача у справі. При цьому суд керується правовими висновками Верховного Суду з цього питання, викладеними в постановах від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20, від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18, від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18, від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18. Щодо заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 06 березня 2023 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з нормою ч.1 ст.142 ЦПК, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розподілити суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2684,00 грн. наступним чином: стягнути з відповідача на користь позивача 50 % витрат по сплаті судового збору у розмірі 1342,00 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору у розмірі 1342,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з наданим позивачем Актом про надання правової допомоги від 27.02.2023 та довідкою адвоката вартість юридичних послуг становить 5000,00 грн., які адвокату сплачені позивачем. Оскільки відповідач заперечень проти відшкодування позивачу витрат на професійну (правничу) допомогу у зазначеному ним розмірі, не надав, суд вважає, що підстави для їх зменшення відсутні і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved