Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити йому перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ; наближатися до місця її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , навчання, роботи, інших місць частого відвідування, а також заборонити вести листування з нею, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, мотивуючи тим, що вона з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 28.11.2022 було розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона та її діти залишилися проживати в будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності. Однак, після розірвання шлюбу [PERSON] не залишає її в спокої, почав приходити до місця її проживання та в присутності неповнолітніх дітей вчиняти домашнє насильство психологічного характеру, а саме: постійно погрожує фізичною розправою, словесно ображає, висловлюється нецензурною лайкою, принижує, переслідує, залякує. Такі дії кривдника завдали шкоди психологічному здоров`ю її та дітей, викликали у неї побоювання за свою безпеку та безпеку дітей, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та дітей. За всіма фактами домашнього насильства його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Заявник в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але також надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі. Заявлені вимоги визнав частково, зазначивши, що не наближатися до місця проживання [PERSON] не зможе, так як живе по одній вулиці і ходить поряд з її домоволодінням, так як іншого шляху немає. Суд, дослідивши письмові докази, та врахувавши позиції учасників, наведені в їх письмових заявах, вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Пунктом 2 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема і обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі за № 202/1380/20. Судом встановлено, що [PERSON] , тобто заявнику, на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.09.2016. Заявник зареєстрована та проживає у належному їй на праві приватної власності будинку. В склад її сім`ї входять: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються копіями: копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 14.05.2010 та серії [NUMBER] від 02.10.2013, а також витягами з реєстру територіальної громади від 19.04.2023. [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини - [PERSON] , за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства). Домашнє насильство знайшло прояв у систематичних приниженнях, образах, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою. Доказів щодо намагання вести [PERSON] листування з заявником та контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, суду не надано. Вказані обставини підтверджуються копіями: рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 28.11.2022 у справі №286/2240/22, постанов суддів Овруцького районного суду Житомирської області від 30.11.2022 по справі №286/2581/22, від 01.12.2022 по справі №286/2963/22, від 21.02.2023 по справі №286/235/23, від 10.04.2023 по справі №286/1061/23 та протоколу про адміністративне правопорушення №129143 від 30.04.2023. Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Системний аналіз правил наведеної норми права свідчить про те, що суди, визначаючи строк обмежувального припису, враховують наявність ризиків чинення кривдником насильства відносно постраждалої особи, ймовірність продовження чинення такого насильства. У кожному конкретному випадку суди мають враховувати фактичні обставини справи та письмові докази. За встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися; правові норми, що їх регулюють; оцінюючи надані заявником докази та враховуючи, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] протягом тривалого часу, не зважає на заходи, вжиті правоохоронними органами та судом; після кожного виклику поліції він і надалі погрожує заявниці, вчиняє щодо неї психологічне насильство, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". При цьому, суд враховує, що кривдник - [PERSON] дійсно проживає по одній вулиці, поряд із заявником, а саме: [ADDRESS] , а тому такий захід тимчасового обмеження, як наближення до місця проживання (перебування) заявника за адресою: [ADDRESS] , не може бути застосовано. Суду не надано також доказів вчинення домашнього насильства в інших місцях, окрім домоволодіння. Визначаючи строк обмежувального припису, суд враховує форму домашнього насильства, якому піддавалася заявник, а саме психологічне, що підтверджено письмовими доказами, та оцінюючи ризики продовження у майбутньому такого насильства [PERSON] ; враховуючи пропорційність та необхідність видання обмежувального припису, визначає строк такого - шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial