Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

04.01.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Білицька селищна рада Полтавського району Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що 07.12.2004 року позивач придбала у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Після купівлі квартири, незважаючи на неодноразові прохання позивача, [PERSON] відмовився в добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання. Із 2010 року з відповідачем [PERSON] зв`язок було втрачено. Наприкінці вересня 2022 року до позивача зателефонував невідомий чоловік, який представився [PERSON] та повідомив що через декілька місяців він звільняється з місць позбавлення волі та повернеться жити за місцем реєстрації до квартири [PERSON] . Таким чином, позивач прохає суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.03.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , адвокат Титаренко С. О., надав суду заяву про розгляд справи без його участі, прохав позовну заяву задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Білицької селищної ради, селищний голова Скрильник М., надав суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] станом на 23.12.2002 р. власниками квартири зазначено: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , розмір частки власності кожного 1/4 (а. с. 12). На підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу Полтавської області Жмудь О. Г., зареєстрований в реєстрі за № 1857, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а. с. 14-15). Відповідно до домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають за адресою: [ADDRESS] за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а. с. 9-11). Як вбачається з відповіді виконавчого комітету Білицької селищної ради від 22.02.2023 року № 01-28/156 відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в реєстрі територіальної громади Білицької селищної ради відсутні. Згідно відомостей реєстру територіальної громади Білицької селищної ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 37). Згідно листа державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» від 22.03.2023 року № 15/07/1281-23 [PERSON] , [INFO] , відбував покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія № 64» з 31.10.2014 року згідно вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 14.07.2014 року. Звільнений 28.12.2022 року за відбуттям строку покарання (а. с. 55). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положень ст. ст.16, 391, 386 Цивільного кодексу України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд звертає увагу, що цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача [PERSON] та не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, враховуючи зміст заявлених позовних вимог та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed