Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором найму, свої вимоги мотивуючи тим, що між ними було укладено договір найму житлового приміщення від 01.11.2021р., відповідно до якого вона передала відповідачці у тимчасове користування житлове приміщення - квартиру в [ADDRESS] , площею 45кв.м. строком на 6 місяців. Відповідно до п. 5.3 договору комунальні послуги оплачуються наймачем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій. Зазначає, що згідно рахунку Газотранспортної компанії Нафтогаз, відповідачем було спожито 377,21м.куб. природного газу під час найму квартири, що становить 3000,83грн. Добровільно сплатити за комунальні послуги відповідач відмовляється та відповіді на письмову вимогу щодо сплати боргу відповіді не надала. Просить суд стягнути із відповідачки борг в сумі 3000,83грн. та 1000грн. відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначила, що договір найму квартири було укладено на строк 6 місяців тобто з листопада 2021р. по травень 2022р., однак позивачкою до справи долучено квитанцію за спожитий газ за липень 2022р., тобто за час коли договір закінчив свою дію. Відповідно, нести відповідальність за спожитий газ після закінчення дії договору вона не могла. Зазначає, що коли вона проживала у квартирі, всі квитанції щодо сплати комунальних платежів надавала позивачці та жодних претензій до неї не було, як і після виселення із квартири. Більше того, проживаючи у квартирі вона мінімально споживала газ, сплачувала за споживання газу в розмірі 50грн. за місяць, тому у неї жодним чином не міг утворитися борг в сумі 3000грн. Звертає увагу на те, що із долученої до справи позивачкою квитанції встановлено, що платником у такій зазначено [PERSON] , а не позивачку, тому їй незрозуміло чому із позовом до неї не звертається саме [PERSON] .. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди вважає безпідставними, оскільки вони нічим не обґрунтовані. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник позивача - адвокат Чернявський Р.І. в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, у наданому суду клопотанні просила справу розглядати без її участі, позов не визнає та просить у такому відмовити. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії договору найму житлового приміщення від 01.11.2021р., встановлено, що такий укладено між [PERSON] та [PERSON] та згідно п.1 договору, його предметом є те, що наймодавець передає, а наймач бере у тимчасове володіння та користування житлове приміщення - квартиру в [ADDRESS] , площею 45кв.м. Згідно п. 1.2 договору, житло належить наймодавцю на підставі спадщини. Із п. 3 договору слідує, що термін найму становить 6 місяців з дня передачі житла в користування наймачеві, передача житла здійснюється не пізніше 2 днів з дня укладення договору - п. 4 договору. Відповідно до п. 5.3 договору, комунальні послуги оплачуються наймачем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій та квитанції про оплату комунальних послуг наймач надає наймодавцю на вимогу останнього після їх сплати - п. 5.4 договору. Згідно копії заяви позивачки від 15.09.2022р., встановлено, що із такою вона зверталася до відповідачки щодо погашення заборгованості із спожитого газу об`ємом 377,21м.куб. в сумі 3000,83грн. Дослідженою копією рахунку за спожитий газ за липень 2022р., що зформована 13.08.2022р. газопостачальною компанією «Нафтогаз», встановлено, що за особовим рахунком [NUMBER] , абонента [PERSON] за адресою - [ADDRESS] , спожито 377,21м.куб. газу та сума до сплати становить 3000,83грн. Із квитанції від 21.09.2022р. встановлено, що [PERSON] сплачено газопостачальній компанії «Нафтогаз» 3056,53грн. за спожитий газ. Також позивачем надано копію довідки АТ «Львівгаз» від 12.09.2022р. щодо фінансового стану рахунку за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2021р. по 31.08.2022р., із якої встановлено, що заборгованість відсутня. Дослідженою копією свідоцтва про право на спадщину від 03.09.2021р., встановлено, що спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , дочка [PERSON] та онука [PERSON] спадщина на яку видане це свідоцтво складається з квартири [ADDRESS] . Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. В силу положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626, ст. 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, і є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк та плату. Відповідно до ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 812 Цивільного кодексу України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. Із дослідженого судом договору найму житлового приміщення, що укладений між сторонами 01.11.2021р., встановлено, що згідно п. 3.1. такого, його термін становить 6 місяців, тобто з листопада 2021р. по травень 2022р. Натомість, із наданого позивачем рахунку за спожитий газ, встановлено, що такий є за липень 2022р., тобто після закінчення договору найму житла. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В ході розгляду справи позивачем не надано суду доказів щодо неналежного виконання відповідачкою договору найму квартири щодо сплати комунальних платежів, зокрема за спожитий газ, як і не доведено факту утворення заборгованості за такий в період найму відповідачкою житла. Відповідно, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із відповідачки боргу в розмірі 3000,83грн. за спожитий газ суд відмовляє, як і у вимозі щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 1000грн. спричиненої невиконанням відповідачкою зобов`язань за договором оренди житла. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed