Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються в заяві на те, що 10 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва за актовим записом №2535 - між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя заявників не склалося, фактично шлюбні відносини між подружжям припинені та спільне господарство не ведеться. Перед зверненням до суду вони узгодили питання, пов`язанні з визначенням місця проживання доньки та участь у її вихованні на умовах підписаного ними договору від 11 квітня 2023 року. Заявники в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу у їх відсутность та підтримали подану спільну заяву про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та розірвання шлюбу сторін, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї за актовим записом №2535 (а.с. 4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5). За час спільного проживання заявники не змогли створити міцної та дружньої сім"ї. Непорозуміння,що виникали між ними з різних причин, привели до її розпаду. Сторони припинили подружні стосунки, ведення домашнього господарства, проживають окремо. Встановлено також, що перед зверненням до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу заявники, відповідно до вимог ст.109 Сімейного кодексу України, 11 квітня 2023 року уклали договір, яким узгодили питання, пов`язані з визначенням місця проживання дитини та участь у її вихованні та утриманні (а.с.11-12). За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція сторін з приводу розірвання шлюбу та їх небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved