Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~04 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: орган опіки і піклування Бердянської міської ради, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за результатом розгляду якої просить визнати її біологічною матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] [INFO] народила дитину дівчинку. Через те, що вона не мала паспорту або іншого документу, який б посвідчував особу, реєстрацію дитини зробила її знайома - [PERSON] . Дитину, відповідно, зареєстрували на її прізвище, як [PERSON] у м. Павлограді Дніпропетровської області, актовий запис № 423 від 03.05.2012 р. В графі «батько» записали [PERSON] . Але дитина з моменту народження та по цей час проживає з нею і вважає її своєю матір`ю. 14.07.2020 року позивачка отримала паспорт, зробила тест ДНК, який підтверджує, що вона є біологічною матір`ю [PERSON] і змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2022 вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю (а.с. 34-35). Ухвалою суду від 09.12.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 46-47) Ухвалою суду від 09.02.2023 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 77-78). \~ \~ \~ \~\~Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позов підтримає та просить його задовольнити (а.с. 107). Відповідач проживає на тимчасово окупованій території, тому повідомлення про день, час та місце розгляду справи здійснювалося через оголошення на офіційному сайті суду, однак в судове засідання вона не з`явилася, заперечень не надала. До позову позивачкою було додано заяву [PERSON] по визнання позовних вимог [PERSON] (а.с. 11) Представник третьої особи - органу опіки та піклування Бердянської міської ради в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Причині відсутності не повідомив, заперечень не надав. Представник третьої особи - Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи на розсуд суду та без представника установи (а.с. 105). Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія № [NUMBER] , яке видане відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 08.05.2012 - [PERSON] народилася [INFO] в місті Запоріжжі, про що складено актовий запис № 423 від 03.05.2012 р. батьками зазначені: мати [PERSON] ; батько [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 12.10.2021 [PERSON] повідомляє про тимчасову передачу малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на виховання її тітці [PERSON] . Додатково повідомлено, що відомості про батька в свідоцтві про народження записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 16). 30.06.2022 [PERSON] звернулася до Павлоградського відділу ДРАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління МЮ (м. Дніпро) із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану (а.с. 17-18). 27.07.2022 року Павлоградським відділом ДРАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління МЮ (м. Дніпро) надано відповідь, що відповідно до норм Сімейного кодексу України їй необхідно звернутися з позовом про визнання материнства (а.с. 20). 18.11.2021 року Медико-генетичний центр «МАМА ПАПА» надав висновок генотопоскопічного дослідження, відповідно до якого біологічне материнство [PERSON] щодо дитини [PERSON] не може бути виключене. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючи ознак неродинних осіб складає 99,99999989% (а.с. 23-26). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~139\~СК України жінка, яка вважає себе матір`ю дитини, має право пред`явити позов до жінки, яка записана матір`ю дитини, про визнання свого материнства. Оспорювання материнства не допускається у випадках, передбачених\~частинами другою\~та\~третьою статті 123\~цього Кодексу. Згідно з п.9 та 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно зі\~ст.\~139\~СК суд\~вирішує спори\~про материнство\~або за\~позовом жінки,\~яка в\~Книзі реєстрації\~народжень записана\~ матір`ю\~ дитини,\~ -\~про виключення\~відомостей про\~неї як\~матір з\~актового запису\~про народження\~дитини,\~або за\~позовом жінки,\~яка вважає\~себе матір`ю\~дитини,\~-\~про визнання\~її материнства\~і внесення\~змін до\~актового запису\~про народження\~дитини,\~в якому\~записано матір`ю\~іншу жінку. Предметом доказування у цих справах є відповідно відсутність кровної спорідненості між дитиною і жінкою, записаною як матір в актовому записі про народження дитини, та наявність такої спорідненості між дитиною й жінкою, яка вважає себе її матір`ю. За поясненням позивачки вона народила доньку будучі неповнолітньою, а саме у віці 11 років, тому не мала наявності зареєструвати на себе дитину. Вік [PERSON] підтверджується паспортом № [NUMBER] , який виданий 14.07.2020 (а.с. 12). Для вимог про оспорювання материнства жінкою, котра записана як матір дитини, позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про визнання її материнства позовна давність становить один рік і її перебіг починається із дня, коли жінка дізналася або могла дізнатися, що є матір`ю дитини (ч. 3 ст. 139 СК України). Однак, судом приймаються до уваги доводи позивачки щодо її неповнолітнього стану і відсутності документів та вважає за можливим поновити строк позовної давності, з урахування особливості цієї справи. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський Суд в рішенні «Калачова проти РФ № 3451/05 від 07.05.2009 (п. 34) зазначає, що на сьогоднішній день аналіз ДНК є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства конкретної дитини;\~та його доказова цінність суттєво перевищує будь-які інші докази, подані сторонами для підтвердження чи спростування їхніх близьких відносин. Аналізуючи зазначені\~норми матеріального\~та процесуального\~права,\~оцінивши докази,\~які є\~в справі,\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на їх\~безпосередньому,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному дослідженні,\~враховуючи всі\~наведені обставини,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved