Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») щодо не проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 436-006/07Р від 24 липня 2007 року та право вимоги за яким відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 12 жовтня 2017 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до підпунктів 10, 11 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням зміни строку основного зобов`язання з 01 травня 2009 року (без проведення нарахувань відсотків та пені після зміни строку основного зобов`язання). В обґрунтування вимог зазначається, що 24 липня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №436-006/07Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 43\~000 доларів США для споживчих цілей. У рахунок забезпечення виконання умов даного кредитного договору 24 липня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №4 36-006/07Р, предметом якого є квартира [ADDRESS] , загальною площею 19,9 кв.м. 12 жовтня 2017 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами б/н, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 436-006/07Р від 24 липня 2007 року укладеним між АКБ «Правекс-банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 23 квітня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким визначено підстави для обов`язкової реструктуризації заборгованості валютних кредитів. На виконання положень вказаного закону [PERSON] неодноразово зверталася до кредитора із заявами про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитним договором від 24 липня 2007 року, однак будь-якої відповіді не отримала. Бездіяльність відповідача вважає незаконною з огляду на наступні обставини. Відповідно до пункту 2 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 01 січня 2014 року у позивача не було прострочки по сплаті кредиту та відсотках. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено іпотекою, предметом якої є нерухоме майно, віднесене до об`єктів житлового фонду, при цьому загальна площа квартири значно менше від нормативного граничного значення - 140 квадратних метрів, для житлового будинку, що підпадає під вимоги дії пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Ухвалою суду від 04 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 28 лютого 2023 року до суду надійшли письмові пояснення від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Давиденко М.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язанням, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті у разі якщо предмет іпотеки житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна, у власності позичальника відсутнє інше житлове нерухоме майно. 30 червня 2021 року позивач засвідчила у приватного нотаріуса заяву про проведення реструктуризації за кредитним договором № 436-006/07Р від 24 липня 2007 року, в якій вказала, що крім іпотечної квартири іншого житла не має. Відповідно до інформації наявної у Державному реєстрі речових прав станом на 29 червня 2021 року [PERSON] відчужила на підставі договору дарування належну їй 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Договір відчуження майна від 29 червня 2021 року, укладений за один день до подачі заяви про реструктуризацію, вчинений на безоплатній основі має ознаки фраудаторного правочину з метою введення кредитора в оману щодо підстав для обов`язкової реструктуризації. Просить суд відмовити у задоволенні даного позову. Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №436-006/07Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 43\~000 доларів США для споживчих цілей. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 24 липня 2007 року між [PERSON] та АБК «Правекс-Банк» укладено договір іпотеки № 436-006/07Р, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрований у реєстрі № 8889, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1.3 договору іпотеки № 436-006/07Р від 24 липня 2007 року передане в іпотеку нерухоме майно належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. за реєстровим номером 8883 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 24 липня 2007 року за реєстраційний номером 2235704. 30 червня 2021 року [PERSON] написала заяву, адресовану ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посвідчену приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Литвин О.С., зареєстровану у реєстрі № 1842, про здійснення обов`язкової реструктуризації зобов`язань за кредитним договором № 436-006/07Р від 24 липня 2007 року, укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Дана заява 03 липня 2021 року направлена на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» цінним листом у додатку до якого значиться копія паспорту [PERSON] , копія паспорту [PERSON] , дві довідки про реєстрацію місця проживання, довідка про доходи [PERSON] , Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказаний лист повернутий відправнику за закінченням термінів зберігання. 21 липня 2021 року заява з додатками повторно направлена на адресу відповідача цінним листом та повернута за зворотною адресою відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання. Крім того, вказана заява направлялася відповідачу засобами електронної пошти. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення заяву про реструктуризацію заборгованості ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримало 13 січня 2022 року. Будь-якого рішення чи дії ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відносно заяви [PERSON] прийнято не було. Не визнаючи позовні вимоги, сторона відповідача у своїх письмових поясненнях та у судовому засіданні, посилається на ті обставини, що строк подання заяви на реструктуризацію заборгованості становить 3 місяці з дня набрання чинності законом, тобто до 23 липня 2021 року. У заяві від 30 червня 2021 року позивач засвідчила відсутність у неї крім іпотечної квартири іншого жилого нерухомого майна. Відповідно до Інформації наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, іпотечна квартира станом на 29 червня 2021 року не була єдиним нерухомим житловим майном у власності позивача [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право власності від 18 лютого 1998 року, виданого відділом ЖКГ міськвиконкому належала 1/5 частка квартири [ADDRESS] , загальною площею 69,0 кв.м, житловою 38,5 кв.м. Відповідно до інформації, що міститься у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] погашено 29 червня 2021 року на підставі перенесення до ДРРПНМ згідно з пунктом 45 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141. На час звернення до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» із заявою про реструктуризацію заборгованості позивачем [PERSON] додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30 червня 2021 року з якого вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 509\~Цивільного України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Стаття 3\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. 13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX). Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX. Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із\~статтею 5\~Закону України\~«Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя\~та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що\~на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику\~(особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів. Аналізуючи норми наведеного вище Закону слід дійти висновку, що у заяві про проведення реструктуризації заборгованості зазначається інформація про належні на праві власності об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду, саме на дату (момент) підписання заяви, а не на день набрання чинності Законом № 1381-IX. Як убачається з матеріалів справи, станом на 30 червня 2021 року (день подання заяви про реструктуризацію) у позивача не перебувало у власності інше житлове нерухоме майно, окрім квартири, що є предметом іпотеки і використовується нею як місце постійного проживання, що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи, видана Виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області № 06-15 від 23 червня 2021 року. Так, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27 лютого 2023 року запис про право власності [PERSON] на 1/5 частину квартири [ADDRESS] погашено 29 червня 2021 року на підставі перенесення до ДРРПНМ згідно з пунктом 45 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141. Згідно з договором дарування частки квартири від 29 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Пашинським О.М., [PERSON] відчужила належну їй частку вищевказаної квартири. Станом на дату подачі заяви про реструктуризацію зобов`язань у [PERSON] відсутнє інше нерухоме житлове майно. З огляду на письмові пояснення та пояснення представника відповідача, надані у судовому засіданні, підставою для відмови у проведенні реструктуризації було відчуження позивачем 29 червня 2021 року належної їй частки житлової нерухомості на безоплатній основі на користь третіх осіб та наявність у вищевказаному правочині ознак фраудаторності. Разом з тим, судове рішення про визнання вищевказаного договору дарування фраудаторним відсутнє. З пояснювальної записки до проекту Закону 1381-IX убачається, що необхідність його прийняття була спрямована, зокрема, на захист прав та законних інтересів позичальників, що отримали споживчі кредити в іноземній валюті, від зловживань з боку кредитодавців, а тим більше тих кредитодавців, які надавали кредити в іноземній валюті людям, у яких взагалі відсутні доходи в іноземній валюті, забезпечення додаткових законодавчих гарантій захисту конституційного права кожної людини на житло, що, в свою чергу, опосередковано посилює законодавчий захист кожної людини на життя та здоров`я тощо. Таким чином, зобов`язання, передбачені укладеним між сторонами кредитним договором № 436-006/07Р від 24 липня 2007 року (укладеним між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] ), підлягають обов`язковій реструктуризації, а тому відмова бездіяльність відповідача щодо не проведення реструктуризації зобов`язань є незаконною. При зверненні до суду з даним позовом позивач [PERSON] витрат по сплаті судового збору не понесла з огляду на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved