Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

23.01.2023 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 08 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №109, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні життєві погляди та у зв`язку із постійним нехтуванням відповідачем сімейних цінностей. Між ними періодично виникали непорозуміння та сварки, що призвело до погіршення відносин. Зазначає. що протягом останніх трьох років спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Наполягає на розірванні шлюбу та неможливості його подальшого збереження. Між цим також вказує, що від спільного проживання мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 23.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до судового розгляду на 05.04.2023 року. Через першу неявку\~в судове\~засідання\~ належним чином повідомленого відповідача розгляд справи відкладено на 03.05.2023 року. Сторони в судове засідання 03.05.2023 року не з`явились. Представник позивача просить проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, про що подано заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, а відтак, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності зі ст. 247 ЦПК України внаслідок неявки всіх учасників справи. Оглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч. 3, 4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №109. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження відповідно серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач не має наміру зберігати шлюб та наполягає на розірванні такого. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дітей. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу судом не встановлено, а відтак є всі підстави для задоволення позову. Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст.ст.141,142 ЦПК України.

Outcome: approved