Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати [PERSON] повернути Департаменту патрульної поліції наручники металеві БР-М-93, бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ/ПМ». Обґрунтовує заявлені вимоги, тим, що [PERSON] проходила службу в управлінні патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції. Відповідно до картки обліку озброєння № 12 [PERSON] було отримано наручники металеві БР-М-93, бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ/ПМ». Наказом ДПП від 23.01.2020 року № 63 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в поліції. При звільненні, майно, що належить ДПП і отримане [PERSON] для виконання службових обов`язків, а саме: наручники металеві БР-М-93, бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ/ПМ», останньою повернуто не було. Відповідно до накладної № 15дпс38 від 30.10.2015 року та листа головного бухгалтера начальника управління фінансового забезпечення від 09.12.2019 року вартість спеціальний засобів: наручники металеві БР-М-92 645 грн., бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ/ПМ» - 4973 грн. 45 коп. У зв`язку з викладеним, ДПП звернувся до суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 28.01.2022 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У зв`язку із уведенням в Україні\~Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~воєнного стану та неможливістю здійснення правосуддя з об`єктивних причин під час воєнного стану розгляд справи не проводився. Розпорядженням Голови\~Верховного Суду\~від 25.03.2022 № 14/0/9-22\~змінено територіальну підсудність судових справ Охтирського \~міськрайонного \~суду \~Сумської області на\~Шишацький районний\~суд Полтавської\~області . З 24.10.2022 року розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.10.2022 року № 60 відновлено територіальну підсудність судових справ Охтирського міськрайонного суду Сумської області. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21.12.2022 року у зв`язку з не усуненням недоліків позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Сумського апеляційного суду від 28.03.2023 року ухвалу Охтирського міськрайонного суду скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачці за місцем її останньої реєстрації за вказаною у позові адресою судом направлено копію позову з доданими матеріалами, які вона отримала 18.04.2023 року, про що в справі мається письмова розписка (а.с. 63), однак відзиву на позов не подала. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до наказу Голови Національної поліції від 07.11.2015 року № 116 о/с [PERSON] призначена інспектором роти №1 батальйону № 1 управління патрульної поліції у м.Одеса Департаменту патрульної поліції. Відповідно до картки обліку озброєння № 12 [PERSON] було отримано наручники металеві БР-М-93, бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ/ПМ». Наказом ДПП від 23.01.2020 року № 63 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в поліції. Відповідно до накладної № 15дпс38 від 30.10.2015 року та листа головного бухгалтера начальника управління фінансового забезпечення від 09.12.2019 року вартість спеціальний засобів: наручники металеві БР-М-92 645 грн., бронежилет другого класу захисту «Страж-М/ТТ/ПМ» - 4973 грн. 45 коп. Вищевказане майно добровільно відповідачкою Департаменту патрульної поліції не було повернуто. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 42 Закону України «Про Національну поліцію»\~визначено, що для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби: гумові та пластикові кийки, засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо), засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії. За нормами ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого\~статтею 1212 ЦК України\~у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження N 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження N 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання\~глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права». Відповідно до\~ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] під час виконання службових обов`язків, набула на законних підставах спеціальні засоби, у тому числі наручники металеві та бронежилет, однак зі звільненням її зі служби в Департаменті патрульної поліції, у них відпала потреба у службовому використанні вказаного майна, яке вона після звільнення безпідставно не повертанула. \~ \~ \~ \~ \~\~З огляду на вище вказане, а також те, що відповідачка у судове засідання не з`явилася та не подала своїх заперечень щодо предмету спору, суд вважає, що вимога Департаменту патрульної поліції про повернення [PERSON] безпідставно набутого майна, підлягає задоволенню. З метою ефективного захисту прав позивача та з урахуванням вимог ч. 2\~ст. 1213 ЦК України, суд вважає за необхідне зазначити в судовому рішенні про вартість майна, яка підлягає відшкодуванню в разі неможливості повернення майна в натурі. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2270 грн., а також суму судового збору за апеляційну скаргу 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved