Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27.10.2007 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. 13.02.2020 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Син, [PERSON] , проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає . Відповідач обізнана про те, що син [PERSON] добровільно та самостійно прийняв рішення проживати разом з позивачем, а інший син - [PERSON] , залишився проживати разом з матір`ю. Позивач не може дійти згоди з відповідачем щодо визначення місця проживання сина [PERSON] , що й стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 19.09.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в загальному позовному провадженні. 28.04.2023 року проведено підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позов не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 27.10.2007 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 27.10.2007 року. 13.02.2020 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано, що також підтверджується копією відповідного судового рішення. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом про фактичне місце проживання особи, складений депутатом Верхньодніпровської міської ради Бабій В.В. 21.04.2022 року, [PERSON] , 2009 року народження, з 28.01.2022 року фактично проживає з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 269 від 10.06.2022 року також підтверджується, що [PERSON] , 2009 року народження, знаходиться на утриманні [PERSON] . Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, також встановлено, що син [PERSON] фактично проживає з батьком - [PERSON] . Актом обстеження матеріально-побутових умов, який складено службою у справах дітей Верхньодніпровської міської ради від 09.05.2023 року, також підтверджується що малолітня дитина - [PERSON] , 2009 року народження, фактично проживає з батьком - [PERSON] . Відповідно до довідок з місця роботи позивача він працює в ПрАТ Дніпровський КПК з 16.09.2003 року на посаді старшого майстра з ремонту устаткування, має постійне джерело доходу у виді заробітної плати. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст.\~160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~161\~СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 28 січня 2022 року та на час розгляду справи судом малолітній [PERSON] , 2009 року народження, фактично проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач позов не визнає, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі не досягнуто згоди щодо місця проживання їхньої спільної дитини. Верховний Суд у постанові від 21 травня 2020 року у справі N 587/2134/17 (провадження N 61-37492св18) зазначає, що під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", рішення від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України"). Враховуючи те, що за доводами позивача дитина - син [PERSON] сам прийняв рішення про проживання разом з батьком, він тривалий час (більше року) безперервно проживає з позивачем, знаходиться на його утриманні, суд приходить до висновку про те, що в найкращих інтересах самої дитини буде визначити місце проживання з позивачем. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не надала суду жодних доказів на спростування встановлених судом обставин. Також суд зауважує, що визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого піклуватися про неї, бачитися з нею, спілкуватися, брати участь у її житті, проявляти материнську/батьківську любов. Окрім того, суд приймає до уваги вік дитини, а саме, що 18 червня 2023 року [PERSON] має виповнитися 14 років і відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, він може визначати місце проживання самостійно, зокрема з матір`ю. Отже, суд, врахувавши баланс між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язків батьків діяти в інтересах дитини, доходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією від 16.08.2022 року, а тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 17400 грн., суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, надано копію договору про надання правової допомоги від 20.02.2022 року з адвокатом Серебряковим Ернестом Сергійовичем. Також, до суду надано додаток №1 від 12.05.2023 року до вищевказаного договору, в якому позивач підтвердив отримання правової допомоги на загальну суму 17400 грн.: консультація та роз`яснення правових питань по суті спору (витрачений час - 10 год.) - 1400 грн., оформлення позовної заяви та додатків до неї (витрачений час - 13 год.) - 6500 грн., представництво інтересів в суді (витрачений час - 15 год.) - 9500 грн. Крім того, до суду надано квитанцію №1 від 12.05.2023 року про сплату позивачем адвокату Серебрякову Е.С. 17400 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 20.02.2022 року. В даному випадку, на думку суду, витрати на отримання позивачем правової допомоги є співмірними зі складністю справи, а тому є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved