Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

У вересні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором позики №Х150222-13 від 15.02.2022 року у сумі 413962 ,50 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 15.02.2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий Договір позики №Х150222-13, предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 298281,25 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США = 28,75 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 10375 доларів США. Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Факт отримання позики, зокрема, підтверджується розпискою від 15.02.2022 року, написаною власноруч позичальником. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 15.07.2022 року включно. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно п.п.11,12 Договору позики, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна автомобіля AUDI модель А6, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2012 року випуску, тип легковий універсал, колір чорний, державний номер [NUMBER] , який належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 30.11.2017, ТСЦ 6341. Відповідно до п.5 Договору позики, відповідач мав повернути грошові кошти позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: 15.03.2022 року 11931,25 грн. (еквівалент 415 доларів США); до 15.04.2022 року - 11931,25 грн. (еквівалент 415 доларів США); до 15.05.2922 року 11931,25 грн. (еквівалент 415 доларів США); до 15.06.2022 року - 11931,25 грн. (еквівалент 415 доларів США); до 15.07.2022 року 250556,25 грн. (еквівалент 8715 доларів США). Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань за Договором позики, заходів щодо повернення боргу у визначені строки не вжив та позику позивачу не повернув. 29.06.2022 року приватним нотаріусом Барабаш Ю.В. на адресу відповідача була направлена зава [PERSON] з вимогою про повернення суми боргу у розмірі 370387,50 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США = 35,70 грн.) дорівнював 10375 доларів США, у строк до 13.07.2022 року. Дана вимога позичальником виконана не була та заборгованість за Договором позики сплачена не була. Розрахунок інфляційних збитків, трьох відсотків річних та пені не відбувався. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», курс гривні до долара США станом на 15.09.2022 року (дата подачі позову) становить 39,90 грн. Отже, сума боргу за Договором позики №Х150222-13, станом на дату подачі позову (15.09.2022 року) становить 413962,50 грн. (10375 доларів США х 39,90 грн.). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 16.11.2022 року (суддя Петрова Н.М.) було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Згідно розпорядження №310 від 24.01.2023 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з рішенням голови Верховного Суду В.Князєва від 23.12.2022 року про припинення відрядження судді Петрової Н.М. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, визначено головуючого по справі Чуванову А.М. Ухвалою суду від 31.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, адвокат надав заяву, в якій просить про розгляд справи у відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав відзив. Зі згоди сторони позивача, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України,\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] було надано в позику грошові кошти. З дослідженого Договору позики від 15.02.2022 року вбачається, що позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 298281,25 грн., що є еквівалентом 10375 доларів США, за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США = 28750 грн.), в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором 10375 доларів США, за курсом продажу в АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 15.07.2022 року . За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Оригінал договору від 15.02.2022 року має підпис [PERSON] (а.с.13-14). Відповідно до п.9 Договору позики від 15.02.2022 року, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «ПриватБанк» на день здійснення кожного платежу за цим договором. Зазначені обставини підтверджуються також наданим оригіналом розписки від 15.02.2022 року про отримання боргу у визначених Договором позики сумах (а.с.15). Позивач [PERSON] \~ стверджує,\~що відповідач[PERSON] не виконав боргове зобов`язання, не повернув грошові кошти, а тому повинен сплатити йому суму боргу в розмірі 413962,50 грн. (10375 доларів США х 39,90 грн.). Суд вважає доводи [PERSON] \~ підставними, порушене право позивача підлягає захисту, тому вимоги про стягнення сум у визначеному позивачем розмірі підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України,\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст.598\~ЦК України,\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Вищезазначений договір складений 15.02.2022 року повністю підтверджує як факт отримання [PERSON] грошових коштів за договором позики, так і його зобов`язання повернути ці кошти до 15.07.2022 року. Згідно з частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню суми позики позивач надав суду оригінал Договору позики від 15.02.2022 року та розписки відповідача від 15.02.2022 року. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що наявність оригіналу договору в позивача свідчить про існування невиконаного зобов`язання відповідачем по договору позики від 15.02.2022 року. У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю або частково кошти саме за цим договором позики. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг в сумі 413962,50 грн. (10375 доларів США х 39,90 грн.). Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволені позовні вимоги [PERSON] , тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 4139,63 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved