Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог стверджував те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Григорчук Л. В., проте у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за вище вказаною адресою одна. Згідно витягу із спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, спадщину після смерті останньої ніхто не прийняв. Позивач зазначив, що шестимісячний строк для прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин, а саме через відсутність роботи під час війни та важке матеріальне становище, що не дало можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. З цих підстав, [PERSON] просив його позов задовольнити, та встановити додатковий строк терміном три місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 18). Відповідач Косівська міська рада, будучи належним чином повідомленою, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, однак подала клопотання про розгляд справи без участі представника Косівської міської ради. У вирішенні справи по суті покладались на розсуд суду, щодо позову не заперечили (а.с. 16-17). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 01.05.2023 року (а.с. 14). Згідно ч.\~3\~ст.\~200\~ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.08.2022 (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.10.1992 року, батьками позивача у документі записані [PERSON] батько, [PERSON] мати (а.с. 6). Згідно копії витягу з спадкового реєстру № 71887721 від 22.03.2023 року, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в реєстрі відсутня (не відкривалася) (а.с. 8). Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, матір заявника [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала по день смерті одна за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 9). Відповідно до роз`яснення №30/01-16 від 22.03.2023 року, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Григорчук Л. В. про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, у зв`язку з пропуском встановленого строку для подання відповідної заяви, та роз`яснено право звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами\~пропуску\~строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що мати заявника [PERSON] померла [INFO] . Померла була зареєстрована та проживала одна на день смерті в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Позивач не прийняв спадщини у встановлений законодавством строк посилаючись за скрутне матеріальне становище та відсутністю роботи під час війни. Крім того, суд враховує, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому\~Указами Президента\~України,\~затвердженими відповідними\~Законами України,\~у зв`язку\~з триваючою\~широкомасштабною збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України,\~відповідно до\~пункту 20\~частини першої\~статті 106\~Конституції України,\~Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» продовжувалися\~строки дії\~воєнного стану\~в Україні,\~востаннє Указом\~Президента України\~№ 573/2022\~від 12.08.2022\~з 05\~години 30\~хвилин 23\~серпня 2022\~року строком\~на 90\~діб.\~Законом України\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні» від\~16\~листопада 2022\~року №\~2738-ІХ\~продовжено строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні з\~05\~год.\~30\~хв.\~21\~листопада 2022\~року строком\~на 90\~діб.\~Законом України\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні» від\~07\~лютого 2023\~року №\~2915-ІХ\~продовжено строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні з\~05:30\~год.\~19\~лютого 2023\~року строком\~на 90\~діб. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 29.06.2022), перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить висновку, про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. А відтак позов підлягає до задоволення, з наданням додаткового строку для прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі викладеного та

Outcome: approved