Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 19.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 258. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідачка має намір виїхати за кордон, залишила сім`ю та пішла проживати окремо. Тривали час не проживають разом. Тому просить розірвати шлюб, дитину залишити проживати разом з ним. Позивач подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.15). \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання також надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Окрім того, повідомила суд, що неповнолітній син [PERSON] , 2013 р.н. фактично проживає із батьком за його місцем проживання, оскільки вона має намір виїхати на тимчасове проживання до Федеративної Республіки Німеччини і не має можливості приділяти час сім`ї. Не заперечує щодо визначити місця проживання неповнолітнього сина разом з його батьком [PERSON] (а.с.16). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 258 (а.с.4). Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який проживає та зареєстрований разом з батьком за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою управління ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради за №2150818 від 01.05.2023 (а.с.14). Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідачка має намір виїхати за кордон на тимчасове місце проживання, залишила сім`ю. Тривалий час не проживають разом. Відповідачка не заперечує щодо залишення сина на проживанні з батьком. Згідно із ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється\~\~внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4\~ст. 56\~\~Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. З приводу позовної вимоги позивача про залишення дитини після розірвання шлюбу з ним суд приходить до таких висновків. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено,\~що \~відповідачка \~не приймає\~участі у\~вихованні сина,\~разом з\~ним не\~проживає,\~залишила сім`ю\~та \~має намір\~виїхати на\~тимчасове \~проживати за\~кордон,\~що підтверджується\~запрошенням \~на виїзд\~до \~Федеративної Республіки\~Німеччини (а.с.17) а також враховуючи, що неповнолітній син [PERSON] , 2013 року народження фактично проживає із батьком за його місцем проживання, тому суд вважає за можливим залишити проживати дитину разом з батьком [PERSON] . За приписами\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідачка просила не змінити на дошлюбне. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved