Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

23.12.2022 позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] , в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітнім [PERSON] і призначити опікуна [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками малолітнього [PERSON] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , яка є дочкою позивача. У шлюбі відповідачка не перебувала, а батько дитини [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] на даний час проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Позивач зазначає, що онук [PERSON] отримав ураження ЦНС внаслідок вживання матір?ю алкоголю під час вагітності (токсична енцефалопатія середнього ступеня, с-м церебральної депресії, судомний синдром), а також - токсичною кардіопатією CН 0 сm. Відповідач протягом певного часу перебувала на стаціонарному лікуванні у відділеннях клінічних лікарень з 24.09.2020 по 02.10.2020, з 21.05.21 до 28.05.21, з 20.11.2022 по 02.12.2022 у зв`язку з розладом психіки та поведінки, пов?язаної із вживанням алкоголю, при наявності синдрому залежності. Розлад психіки відповідачки то поведінки, пов`язаний зі вживанням нею психоактивних речовин (алкоголь, прегабалін, ефедрин, анальгетики). Ні лікування в медичних закладах, ні консультації лікарів психіатрів не привели до позитивного наслідку для відповідачки, вона й далі зловживає як алкогольні так і психотропні речовини, та своїми некерованими діями наражає малолітню дитину, онука [PERSON] на небезпеку. Оскільки [PERSON] веде аморальний спосіб життя і не взмозі забезпечити дитині належних умов проживання, а також ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові малолітньої дитини [PERSON] . Також, позивач вказує, що створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітнього [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.12.2022 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.44-45). Ухвалою від 28.12.2022 про позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 23.01.2023 залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с.63). Ухвалою суду від 09.02.2023 зобов`язано Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надати письмовий висновок по суті спору (а.с. 76). 29.03.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.110). Позивач та представник позивача у вступному слові вимоги підтримали. Додатково позивач зазначила, що [PERSON] є її донькою. [INFO] народився онук [PERSON] , який отримав ураження ЦНС внаслідок вживання матір?ю алкоголю під час вагітності. Донька протягом певного часу перебувала на стаціонарному лікуванні у відділеннях клінічних лікарень у зв`язку з розладом психіки та поведінки, пов?язаної із вживанням алкоголю, психоактивних речовин. Вона неодноразово лікувала свою доньку від алкогольної залежності методом кодування, але все марно, позитивних результатів це не надало. Разом з чоловіком [PERSON] виховують онука, піклуються про його здоров`я та виховання, створили належні умови для його проживання. Зазначила, що попередньо у 2020 році службою у справах дітей м. Лисичанська онука було тимчасово влаштовано в її сім?ю, однак рішення Лисичанським міським судом про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав не приймалось. Просила врахувати, що одного разу дочка забрала онука та вивезла в невідомому напрямку. З даного приводу зверталася в поліцію, однак такі не могли відреагувати, так як дитина фактично перебувала з матір`ю. Вподальшому, онука виявили покинутого на вулиці, без одягу, з травмами та доставили у дитячу лікарню. Вважає, що у зв`язку з веденням аморального способу життя дочка несе загрозу життю та здоров`ю дитині. Просили задовольнити позовні вимоги та позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітнього сина [PERSON] . Позивач та представник позивача не заперечили проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт "Судова Влада України". Відзив на позов, заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо 05.01.2023 до суду надійшло письмове клопотання від [PERSON] , відповідно до якого останній позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні відповідно до висновку органу опіки та піклування вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Додатково зазначила, що відповідач викликалася на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак остання не прибула, жодних пояснень, заяв чи клопотань від [PERSON] не надходило. На первинному обліку в органі опіки та піклування м. Івано-Франківська з 19.10.2022 перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON] у зв`язку з тривалою хворобою матері, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Вказала, що рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.11.2022 встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , призначивши опікуном бабусю [PERSON] . Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, суд на підставі ст.280 ЦПК України на місці ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, покази свідків, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 12.09.1981 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що 12.09.1981 зроблено запис за №935. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] та дружині [PERSON] (а.с.8). Згідно копії повторного свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 12.10.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №108. Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 24.03.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №107.Батьки:батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00028397647 від 03.11.2020, батьком дитини [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] , мати - [PERSON] , та відомості про батька записані відповідно до частини ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.12). Як вбачається з довідки від 11.10.2022 №2615-5002221284 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , та фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до довідки від 23.05.2022 №2615-7001216737 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , та фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно з довідкою від 11.10.2022 № 2615-5002221342 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , та фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до зазначених в даній довідці відомостей про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, є [PERSON] (а.с.21). Відповідно до довідки КНП "ЦПМСД №1" [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом амбулаторії №6 від народження. Ураження новонародженого, пов`язане з вживанням алкоголю під час вагітності (токсична енцефалопатія середнього ступеня, с-м церебральної депресії, судомний синдром), а також - токсичною кардіопатією CН 0 ст (а.с. 36). Також, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №30 Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Лисичанськ, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я з 25.03.2020 до 09.04.2020 (а.с. 38). Із копії талону - повідомлення єдиного обліку №19589 від 18.10.2020 вбачається, що 18.10.2020 о 00.42 надійшла заява [PERSON] до РУ про те, що 18.10.2020 о 00.39 за адресою: [ADDRESS] , просить вжити заходи до доньки [PERSON] , яка неналежним чином виконує батьківські обов`язки у відношенні свого сина. Дана заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" Лисичанський відділ поліції ГУНП в Луганській області за №19589 (а.с.22). Відповідно до копії довідки КНП "Лисичанської обласної лікарні з надання психіатричної допомоги" від 02.10.2020 №1186, [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні №2 КНП "ЛОЛНПД" з 24.09.2020 до 02.10.2020 (а.с.22). Відповідно до наказу Служби у справах дітей м. Лисичанська від 28.12.2020 №53 [PERSON] було тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] до прийняття рішення Лисичанським міським судом про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав (а.с. 16). Згідно із копії виписки з історії хвороби №584 КНП "Лисичанської обласної лікарні з надання психіатричної допомоги", [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні №2 КНП "ЛОЛНПД" з 21.05.2021 до 28.05.2021. [PERSON] поступила повторно з метою лікування у зв`язку з порушенням психічного стану, не взмозі самостійно відмовитися від алкоголю, дратівлива, агресивна до батьків, дитини (а.с.30). Також, відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3620/22 в амбулаторну карту КНП "ПОКЦПЗ", [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з 23.08.2022 до 06.09.2022 в КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР". 23.08.2022 пацієнтка вживала алкогольні напої та опиралася затриманню. Працівники поліції викликали БШМД, які доставили пацієнтку до КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР" (а.с.33). Згідно копії довідки КНП "ОЗНПД м. Берегова" ЗОР №93 від 02.12.2022, [PERSON] дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "ОЗНПД м. Берегова" ЗОР з 20.11.2022 до 02.12.2022 (а.с.34). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов?язків №643/119 від 01.09.2022, виданого КНП "ПОКЦПЗ" №7864 від 01.09.2022, [PERSON] проживає разом з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , має високий ступінь втрати здоров?я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов?язків. Висновок дійсний до 01.03.2023 (а.с. 14). Згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.11.2022 року за №1088 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та встановлення (припинення) опіки, піклування», надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тривалою хворобою матері, яка перешкоджає виконанню батьківських обов?язків, відомості про батька записані відповідно до частини ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , призначивши опікуном бабусю [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку внутрішньо переміщених, осіб та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Із змісту висновку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.03.2023 № 332 вбачається, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] виховують хлопчика, піклуються про його здоров?я, сприяють його фізичному та психічному розвитку, створили належні умови для проживання дитини. [PERSON] протягом останніх років не бажала брати участі у вихованні дитини, жодним чином не виявляла турботи щодо нього, не забезпечувала належного рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, психологічного та соціального розвитку. 08.02.2023 року працівниками Служби у справах дітей проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання встановлено, що в сім"ї панують теплі та доброзичливі відносини. Сім?я веде здоровий спосіб життя. У помешканні створено належні умови для виховання та проживання дитини. Згідно проведеного обстеження було з`ясовано, що матір хлопчика [PERSON] на зв?язок не виходить, матеріально не допомагає, вихованням та утриманням сина не займається. Таким чином, [PERSON] створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснень від 09.02.2023 року [PERSON] хлопчик був викрадений [PERSON] . Сталася ця подія 30.07.2022, матір [PERSON] з?явилася під дією наркотичних речовин та вивезла хлопчика в невідомому напрямі, не дивлячись на те, що [PERSON] тимчасово влаштований в сім?ю бабусі, де на [PERSON] особисто покладена відповідальність за збереження життя та здоров?я [PERSON]. [PERSON] звернулася до поліції. Надійшло повідомлення, що хлопчика знайдено. Він один знаходився на вулиці, роздягнений та з численними травмами. У супроводі поліції, на швидкій був доставлений у дитячу лікарню м. Івано-Франківська. Також [PERSON] повідомила, що неодноразово лікувала свою доньку від алкогольної залежності методом кодування, але все марно, позитивних результатів це не надало. Викладене в поясненні [PERSON] свідчить про те, що події, пов?язані з аморальним способом життя, наркотичною та алкогольною залежністю [PERSON] , чинять пряму загрозу життю та здоров`ю [PERSON] (а.с. 102-104). Згідно витягу з рішення та висновку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.03.2023 № 332, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 100-104). Суд надає віри показам свідка [PERSON] , яка суду дала покази про те, що з кінця вересня 2022 року [PERSON] разом з чоловіком і дитиною проживають в неї, орендують приміщення, є внутрішньо переміщеними особами. Приїхали без матері дитини. Відомо, що донька позивачки веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь. [PERSON] не бачила, така взагалі не приходить до дитини. Також, суд надає віри показам свідка [PERSON] , який суду дав покази про те, що відповідачку бачив один раз в Центрі надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська у зв`язку з роботою, була неохайна, поводила себе неадекватно. Відомо, що ще до народження дитини відповідачка зловживала алкоголем, не виконує батьківські обов`язки перед дитиною. Весь час дитина знаходиться на утриманні бабусі та дідуся, які піклуються про його здоров`я та виховання. Також, мав місце факт, що відповідач покинула дитину на вулиці, без одягу. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Приписами ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між особою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин 1, 2 та ч. 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ч.2 ст.258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до вимог ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та психотропними речовинами, не взмозі забезпечити дитині належних умов проживання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , не цікавиться його життям та розвитком, тривалий час не виконує свої батьківських обов`язків, що також несе загрозу для дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,є обґрунтованим, таким, що відповідає інтересам дитини та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved