Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

06 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terrns. Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank додаються до позову. В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 08.05.2019 року [PERSON] просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в сумі 50000 грн. у вигляді встановленого лімітного кредиту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Враховуючи невиконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.05.2015 року станом на 08.07.2021 року в сумі 86 273,69 грн та судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25.11.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року відповідачу було відмовлено в задоволенні клопотання та повернуто клопотання заявнику. 17.12.2021 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що ухвалою Господарського районного суду м. Києва у справі №910/2089/21 від 09.03.2021 року відкрито провадження по справі за неплатоспроможність боржника фізичної особи [PERSON] . Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовлено. 10.01.2022 року та 02.02.2022 року відповідачем повторно подано до суду клопотання про закриття провадження у справі. 21 квітня 2023 року ухвалою суду змінено порядок розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 травня 2023 року. В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, відповідачка вказує, що ухвалою Господарського суду м. Києва по справі № 910/2089/21 від 02.08.2021 року визнано банкрутом фізичну особу [PERSON] , а також зазначає, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.01.2022 року [PERSON] звільнено від боргів, грошові борги визнано погашеними. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. У судове засідання представник відповідачка не з`явився, до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання про закриття провадження залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорюванні (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов`язальних правовідносинах. Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2019 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.05.2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Станом на 30.06.2021 року у відповідача наявне прострочення у зобов`язанні із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, яке сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Відповідачем зобов?язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.06.2021 року направляв повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданому до позовної заяви, розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором станом на 08.07.2021 року становить 86 273,69 грн., в тому числі: Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 86 273,69 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 910/2089/21 від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про відкриття провадження у справі щодо її неплатоспроможності. Як вбачається з наданої до суду копії Ухвали Господарського суду м. Києва від 22 березня 2021 року у справі №910/2089/21, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи [PERSON] , керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича. Цією ж ухвалою встановлено, що вимоги АТ «Універсал Банк» виникли до відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються Господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Крім того, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 січня 2022 року у справі № 910/2089/21 було закрито справу про неплатоспроможність [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Господарського суду м. Києва від 02.08.2021 року відповідача [PERSON] визнано банкрутом. Відповідно до Ухвали Господарського суду м. Києва від 24.04.2022 року [PERSON] звільнено від боргів, грошові зобов`язання визнано погашеними. Отже, оскільки у справі, яка розглядається, право на стягнення з боржника заборгованості не було реалізоване кредитором до визнання банкрутом боржника, то визнання банкрутом останнього та звільнення її від боргів свідчить про припинення зобов`язання відповідача. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 по справі № 6-2013цс16. Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості з боржника. Зважаючи на відмову в задоволені позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється. На підставі ст. 526, 553, 559, 609, 1050, 1054 ЦПК України,

Outcome: dismissed