Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

09 вересня 2022 року [PERSON] звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В ході судового розгляду по цій справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 05 жовтня 2018 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом, виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №764. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З 28 лютого 2021 року шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2021 року шлюб між подружжям розірвано. За час шлюбу сторонами було придбано наступне майно: автомобіль Opel Astra, державний номер [NUMBER] , вартістю 128 696 гривень; холодильник «Siemens», вартістю 15 299 гривень; дитяче ліжко-коляска «Анастасія», вартістю 3890 гривень; дзеркало в ванну кімнату «Париж», вартістю 2 976 гривень; кухонний стіл, вартістю 2730 гривень; витяжку, вартістю 4603 гривень; кухонну мийку зі змішувачем, вартістю 1937 гривень; меблі в спальню, вартістю 10 730 гривень; умивальник, бачок, кришку, унітаз, ножку «Summit», вартістю 6598 гривень; духову шафу «Gorenje», вартістю 6199 гривень; три двері «POLO», вартістю 20 394 гривень; диван на кухню «Умка», вартістю 5810 гривень; штори на кухню 1432 гривень; штори в спальню, вартістю 1611 гривень; ролети, вартістю 2932 гривні; ванну акрилову Neon new, вартістю 6468 гривень; стелаж Karina Malibu, вартістю 465 гривень; набір змішувачів 2612 гривень; рушникосушку "Євромікс", вартістю 3603 гривні; диван в спальню «Турин», вартістю 14 000 гривень; пральну машину «Gorenje», вартістю 8000 гривень; газову поверхню «ТЕКА», вартістю 8126 гривень; кухонні стільці, вартістю 1 200 гривень; кухонний гарнітур, вартістю 25 000 гривень; шафу на лоджії, вартістю 8 000 гривень; меблі в гардеробну, вартістю 9000 гривень, загальною вартістю 302 311 гривень. Вказане майно позивач просить виділити [PERSON] , оскільки майно, про поділ якого просить позивач, є неподільним, та вона вважає, що має право на грошову компенсацію замість її частики у праві спільної сумісної власності на майно, та просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію у розмірі 151\~155 (сто п`ятдесят одну тисячу сто п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок. 09 листопада 2022 року від представника відповідача адвоката Шейко В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить позовні вимоги [PERSON] про поділ майна задовольнити частково. Зазначає, що при зверненні до суду позивач зазначає, що подружжям у шлюбі було придбано майно, перелік якого є в позовній заяві, однак не надає документів на підтвердження, що саме це майно було придбано, не зазначає, де саме воно знаходиться, та яким чином і коли позивач буде передавати це майно відповідачу. Однак перелічене майно не є у власності сторін по справі, оскільки 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Нельзіною І.М. посвідчено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі за номером 2296, яка продана була подружжям зі всіма меблями, ремонтом та технікою, що в ній знаходилась, громадянці [PERSON] . До вказаного договору було складено акт приймання-передачі майна. Фактично позивач просить поділити між сторонами майно, яке вже не є у спільній власності подружжя, а є власністю іншої людини. З огляду на зазначене, поділу між подружжям підлягає лише автомобіль Opel Astra, державний номер [NUMBER] , вартістю 128 696 гривень. 27 квітня 2023 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] надала суду письмові пояснення, згідно яких остання підтвердила факт купівлі-продажу квартири, яка була у власності подружжя [PERSON] , [INFO] та той факт, що квартира була продана разом з меблями та технікою, які позивач просить поділити між неб та відповідачем, що підтверджується актом приймання-передачі меблів та побутової техніки за договором купівлі-продажу від 24 вересня 2021 року. На договорі та акті мається підпис позивача [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з`ясовано, що з 05 жовтня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2021 року у справі №367/2288/21, яке набрало чинності 25 січня 2022 року (а.с. 10-12). 24 вересня 2021 року між [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Нельзіною І.М., зареєстровано в реєстрі за номером 2296 (а.с. 64-65). Згідно акту приймання-передачі від 24 вересня 2021 року всі меблі та побутова техніка, що знаходились в квартирі, продавці за договором Варнавські передали покупцю - [PERSON] (66-67). Згідно повідомлення регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 18 липня 2022 року за [PERSON] 18 липня 2020 року, тобто в період шлюбу, зареєстрований автомобіль марки OPEL ASTRA, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1364 см.куб. (а.с. 15). Відповідно до листа Міністерства економіки України вих. №3822-06/53429-07 від 29 липня 2022 року середньо ринкова вартість легкового автомобіля марки OPEL ASTRA J SEDAN, 2008 року випуску, пробігом 100000км. у ІІІ кварталі 2021 року становила 128 696 гривень 04 копійки (а.с. 13-14). Відповідно до частини 1 статті 60 CK України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина 4 статті 65 СК України). Отже, виходячи з системного тлумачення частин 4 та 5 статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2 та 3 статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що станом на момент звернення позивачем до суду з позовом про поділ майна, спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] є автомобіль OPEL ASTRA J SEDAN, 2008 року випуску, пробігом 100000 км., вартість якого у ІІІ кварталі 2021 року становила 128 696 гривень 04 копійки. Все інше майно, яке просить позивач виділити відповідачу у власність в порядку поділу спільного майна подружжя було відчужено при укладенні договору купівлі-продажу квартири, яка належала подружжю, за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , в період, коли вони ще перебували у шлюбі, а тому поділу між подружжям не підлягає. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на її користь грошової компенсації вартості частини спільної сумісної власності подружжя, тобто половини від ринкової вартості автомобіля OPEL ASTRA J SEDAN, 2008 року випуску, а саме 64\~348 (шістдесят чотири тисячі триста сорок вісім) гривень 00 копійок (128\~696,04х2) та визнати за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль в порядку поділу спільного майна подружжя. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: partial