Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у якому просить стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у його користь стягнуті за виконавчим написом №40603, вчиненим 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. грошові кошти в розмірі 25 711, 97 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 01.08.2018 ним підписано заяву №2001091942601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». 29.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису вчиненого 16.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за №40603 про стягнення з нього на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості за кредитним договором №2001091942601 від 01.08.2018 за період з 30.09.2019 по 29.09.2020 включно в сумі 53221,77 грн., в тому числі: 9389,89 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 200,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 22953,50 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 19503,43 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту, 1174,95 грн. - строкова заборгованість за процентами, а також 250,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 53471,77 грн. В ході виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. з нього було стягнуто 29128,10 грн., з яких 25711,97 грн. було перераховано на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що підтверджується листом приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Кондратюка Р.В. №3083 від 08.12.2022. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2022, яке набрало законної сили 14.07.2022 у справі №607/2151/22 задоволено його позов до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖАРОДШЙ БАНК», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; визнано таким, що не підтягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Степанівни від 16 грудня 2020 року зареєстрований в реєстрі за №40603, яким стягнуто із нього на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 2001091942601 від 01 серпня 2018 року у сумі 53221,77 гри. та 250,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Таким чином, позивач вважає, що правові підстави набуття Відповідачем грошових коштів у сумі 25 711, 97 гривень, що стягнені з нього на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а отримані відповідачем кошти в сумі 25 711, 97 гривень підлягають поверненню йому відповідно до статті 1212 ЦК України. З цих підстав просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.01.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Сивак Т.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки, щодо заочного розгляду справи не заперечив представник позивача у заяві поданій суду 26.04.2023. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне: 01 серпня 2018 року [PERSON] підписано заяву №2001091942601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №40603, яким звернуто стягнення із [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №2001091942601 від 01 серпня 2018 року, укладеним із ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період із 30 вересня 2019 року по 29 вересня 2020 року. Сума заборгованості складає 53221,77 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9389,89 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 200 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 22953,50 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту - 19503,43 гривень; строкова заборгованість за процентами - 1174,95 гривень. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 250 гривень. 29 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Русланом Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №40603, виданого 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» 53471,77 гривень. В ході виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. з [PERSON] було стягнуто 29128,10 грн., з яких 25711,97 грн. було перераховано на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що підтверджується листом приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Кондратюка Р.В. №3083 від 08.12.2022. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2022 року, ухваленим у цивільній справі №607/2151/22 задоволено позов [PERSON] до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Степанівни від 16 грудня 2020 року зареєстрований в реєстрі за №40603, яким стягнуто із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 2001091942601 від 01 серпня 2018 року у сумі 53221,77 грн. та 250,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження),а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18. Відтак, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 25 711, 97 гривень, що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому, отримані відповідачем кошти в сумі 25 711, 97 гривень підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. При цьому, суд звертає увагу, що обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212 - 1214 ЦК України). За вказаних обставин, оскільки виконавчий напис за реєстровим номером №40603, вчинений 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Степанівни про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 2001091942601 від 01 серпня 2018 року у сумі 53221,77 грн. та 250,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак відпадала правова підстава для отримання відповідачем Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» вказаних грошових коштів, суд приходить до переконання, що грошові кошти у розмірі 25 711, 97 гривень, які були стягнуті на користь відповідача при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, підлягають поверненню позивачу, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved