Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

позивач Комунальне підприємство «Бахмут-Вода» звернулось до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з\~ [PERSON] суму боргу за період з 01.01.2008 року по 30.09.2021 року за спожиті послуги водопостачання (водовідведення) в розмірі 18\~293,49 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідачці по справі Комунальне підприємство «Бахмут-Вода» регулярно надає послуги з постачання питною водою (прийманню стічних вод) та проводило нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених в установленому законом порядку норм та тарифів. Порушуючи чинне законодавство, відповідачка ухиляється від сплати вартості наданих послуг, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.01.2008 року по 30.09.2021 року \~у розмірі 18\~293,49 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також судовий збір у розмірі 2270 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2022 року розгляд справи було відкладено. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61\~Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану\~територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області визначено Дружківському міському суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29 березня 2023 року розгляд справи було відкладено на 27 квітня 2023 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду Донецької області: https://dr.dn.court.gov.ua. До матеріалів справи додана заява про розгляд справи за відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду http://dr.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явилась за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~провести судове засідання без її участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що згідно довідки Бахмутської міської ради № 6525 від 26.10.2021 року відповідачка зареєстрована з адресою: [ADDRESS] .(а.с.13) Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиті послуги за період з 01.01.2008 року по 30.09.2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я відповідачки утворилася заборгованість в розмірі 18\~293,49грн. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачці послуги з водопостачання та водовідведення. Проте доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідачка не надала. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.1Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.\~Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачка відмовлялась від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи зверталася до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, тобто в сумі 2270 грн.

Outcome: approved