Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання між нею, [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Харкові. починаючи із 14 лютого 2022 року по день смерті останньої у квартирі за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка була її рідною тіткою. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення РФ, інтенсивних артилерійських та ракетних обстрілів за нашим місцем проживанням, актовий запис про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) був зроблений значно пізніше і датований 08.06.2022 за № 4213. [PERSON] на день смерті [INFO] проживала разом із позивачем по [ADDRESS] , хоча була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Після смерті тітки залишилось спадкове майно, яке входить до спадкової маси, яке позивач має намір успадкувати, оскільки вона є єдиним спадкоємцем - як за заповітом, так і за законом. Під час звернення до нотаріуса як спадкоємця, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї, позивачу було повідомлено про необхідність встановлення факту спільного постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому порядку для отримання свідоцтва про спадщину. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] захворіла на коронавірусну хворобу (COVID- 19), в результаті чого її стан різко погіршився, вона не могла себе самостійно обслуговувати в силу стану свого здоров`я, у зв`язку з чим було прийняте спільне рішення із померлою, що вона переїздить відразу із лікарні, після лікування, на постійне проживання до позивача за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, починаючи із 14 лютого 2022 по день своєї смерті [INFO] [PERSON] постійно проживала по [ADDRESS] . Одночасно тітка була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона безпосередньо здійснювала поховання тітки з своєї квартири, що підтверджується документами на поховання та довідкою СББ, копія яких яких долучена до заяви. Позивач наголошує, що тітка довіряла їй повністю, у зв`язку з чим 11 жовтня 2018 року нею було видано довіреність щодо розпорядження усім майном на її ім`я строком на 10 років, а також тітка склала заповіт, за яким позивач має успадкувати все її майно Інших спадкоємців та родичів ні в позивача, ані в тітки немає. Саме тому позивач сама займалася доглядом, допомагала по господарству, проводила лікування (копії чеків на відповідні витрати додаються). В подальшому позивач звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори для оформлення спадкового майна. Шостою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі: №70326823 від 28.02.2023 року. При зверненні до нотаріуса було звернуто увагу, що місце фактичного проживання тітки і місце її реєстрації не співпадає, а відтак позивачу слід встановити в судовому порядку факт постійного проживання разом із тіткою. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2023 відкрито провадження по справі. В судовому засіданні заявник та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 10.04.2023 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] , народилася [INFO] у місті Харків, про що зроблений актовий запис №4039 від 8 липня 1966 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Батьками [PERSON] згідно актового запису №4039 від 8 липня 1966 року були: мати [PERSON] та батько [PERSON] . [PERSON] був рідним братом померлої [PERSON] , а відтак померла була її рідною тіткою. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Харків . Після смерті [PERSON] , залишилася спадщина, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] . Відповідно до довідки ОСББ «ЖК «Молодіжний» 2012» від 03.03.2022 за підписом голови правління Ткачової І.Г., [PERSON] дійсно є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій з 14 лютого 2023 року по 12 березня 2023 року не була зареєстрована, але проживала із цієї квартири була вивезена після смерті на поховання татка власниці [PERSON] . Згідно із свідченнями свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні, зазначили, що дійсно з лютого 2022 року [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] , у квартирі [PERSON] за № 88. Поховання [PERSON] у березні 2023 року здійснювалося із квартири [PERSON] . Також Свідок [PERSON] зазначила, що на прохання [PERSON] вона купувала ліки для [PERSON] , які мали специфічне призначення та свідчили про хворобу останньої. Також свідок [PERSON] зазначив, що оскільки він має автомобіль, то на прохання [PERSON] він відвозив її до лікарні разом з її тіткою [PERSON] , для відвідування лікаря. Відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 18.03.2022, [PERSON] займалася похованням своєї тітки [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового Реєстру (заповіти/спадкові доовори) за № 71633377 від 28.02.2023, наданої Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою, [PERSON] складено заповіт 21.11.1995, зареєстрований за № 5-8093, який є чинним. Згідно із копією заповіту від 21.11.1995 року № 5-8093, посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Лучкіною І.М., [PERSON] все належне майно заповідала [PERSON] . [PERSON] звернулася до нотаріуса з приводу оформлення права власності на спадщину, на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2023, у зв`язку з тим, що заявниця заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подала та за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала та не була зареєстрована. За ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Тлумачення ч.1 ст. 293ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 . Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Досліджені судом докази узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт спільного проживання його зі [PERSON] , [INFO] , зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, зазначений факт має для заявника юридичне значення, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved