Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Національний авіаційний університет (далі - НАУ) звернувся до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь 2 998,41 грн заборгованості за проживання в гуртожитку, 5 487,09 грн пені, 366,41 грн інфляційних втрат, 200,11 грн відсотків за користування грошовими коштами. Свої вимоги мотивує тим, що 30 січня 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір найму житлових приміщень НАУ № 10, згідно з яким НАУ передавав, а відповідач приймав у строкове платне користування житлове приміщення по [ADDRESS] , гуртожитку № 8 студентського містечка університету, секція № 22, кімн. 4 для проживання відповідача. Договір № 10 від 30 січня 2019 року застосовується до відносин між сторонами з 01 лютого 2019 року та діє по 30 червня 2019 року. Пунктом 3.1 зазначеного договору встановлено, що розмір оплати за ліжко-місце встановлюється наказом ректора в залежності від типу гуртожитку, вартості комунальних послуг, витрат на електроенергію та вартості додаткових послуг, у тому числі надання твердого, м`якого інвентарю, постільної білизни в користування тощо. Плата за проживання (одне ліжко-місце) у гуртожитку № [NUMBER] студентського містечка НАУ, у період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2019 року, відповідно до додатку до наказу ректора №206/од від 27 квітня 2018 року становила 999,47 грн на місяць. Відповідно до пункту 3.3 договору відповідач зобов`язаний вносити оплату щомісячно до кінця поточного місяця, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок уповноваженого НАУ банку, вказаного в договорі або шляхом внесення готівкових коштів у касу на підставі прибуткового ордеру. Відповідач з липня 2019 року в гуртожитку не проживає, плату за проживання в гуртожитку вніс лише за 2 місяці, тобто свої зобов`язання за договором найму не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 2 998,41 грн. Крім того, згідно з пунктом 8.2 договору наймач сплачує на користь балансоутримувача пеню в сумі 0,5% за кожен день прострочення від суми заборгованості. Так, станом на 20 вересня 2021 року розмір пені становить 5 487,09 грн. Окрім того, у зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивач, в порядку статті 625 ЦК України, просить стягнути з нього інфляційні втрати в розмірі 366,81 грн, а також 3% річних - 200,11 грн. У зв`язку з викладеним, заборгованість за договором найму, з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних, становить 9 052,02 грн, тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 грудня 2021 року вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін за вищевказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи у її відсутність, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про поважність причин неявки суду не повідомив. Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Судом установлено, що 30 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 10 НАУ найму житлових приміщень, відповідно до якого балансоутримувач передає, а наймач приймає у строкове платне користування житлове приміщення по [ADDRESS] , секція № [NUMBER] , кімната № 4 для проживання наймача (пункт 2.1 договору). Відповідно до пункту 3.1 договору розмір плати становить 999,47 грн в місяць і складається із вартості відповідної кількості ліжко-місць, які займає наймач. Розмір оплати за ліжко-місце встановлюється наказом ректора в залежності від типу гуртожитку, вартості комунальних послуг, витрат на електроенергію та вартості додаткових послуг, у тому числі надання твердого, м`якого інвентарю, постільної білизни в користування тощо. Плата за проживання (одне ліжко-місце) у гуртожитку № [NUMBER] студентського містечка НАУ, у період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2019 року, відповідно до додатку до наказу ректора № 206/од від 27 квітня 2018 року «Про розрахунок вартості за проживання та комунальних послуг у гуртожитках Студентського містечка НАУ» становила 999,47 грн на місяць. Згідно з пунктом 3.3 договору плата вноситься наймачем щомісячно до кінця поточного місяця, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок уповноваженого балансоутримувачем банку, вказаного в договорі або шляхом внесення готівкових коштів у касу на підставі прибуткового ордеру. Підпунктом 5.1.3 пункту 5.1. договору встановлено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити оплату за користування житловою площею та інвентарем, відповідно до умов договору. Договір набирає юридичну силу з дня підписання його обома сторонами і застосовується до відносин між сторонами з 01 лютого 2019 року (пункт 7.1 договору). Термін дії договору найму житлового приміщення встановлюється з моменту його підписання сторонами та діє по 30 червня 2019 року. Відповідач з липня 2019 року не проживає в гуртожитку, однак зобов`язання щодо оплати за користування кімнатою не виконав у повному обсязі, сплатив лише за 2 місяці в сумі 1 998,94 грн, тому відповідно до розрахунку, утворилась заборгованість, яка становить 2 998,41 грн. У зв`язку з викладеним, 10 липня 2019 року позивачем, засобами поштового зв`язку, рекомендованим повідомленням, було направлено відповідачу пропозицію про сплату вищевказаної заборгованості протягом 5 календарних днів з моменту отримання листа та повідомлено про можливість звернення до суду для стягнення заборгованості, однак будь-якої відповіді від відповідача не надійшло, заборгованість він не сплатив. Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Як вже встановлено судом, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором найму в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, а також, що відповідач, не надав відзиву до суду, чим приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку в сумі 2 998,41 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, то суд виходить з наступного. Згідно з пунктом 8.2 договору наймач сплачує на користь балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми заборгованості. Положеннями частини другої статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання по внесенню щомісячної плати за користування кімнатою, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат в розмірі 366,41 грн та 3% річних - 200,11 грн є правомірними. Правильність розрахунку інфляційних втрат та 3% річних судом перевірена. Що ж стосується вимог про стягнення пені, то суд зазначає наступне. Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався та діяв в частині виникнення спірних правовідносин. Підпунктом 4 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положеннях ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Указаний Закон був опублікований у газеті «Голос України» 17 березня 2020 року, тобто набрав чинності цього дня. Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. З урахуванням викладеного, позов в частині стягнення пені не підлягає задоволенню, оскільки за період з 01 вересня 2020 року по 01 вересня 2021 року штрафні санкції не повинні були нараховуватися в силу імперативної вказівки закону. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги НАУ підлягають частковому задоволенню. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору в розмірі 885,30 грн пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial