Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому договору дарування від 20 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1287. Встановлення цього факту необхідне заявнику для підтвердження права власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.03.2023 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. 20 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №1287. В той же час згідно з паспортними даними заявника (паспорт серія [NUMBER] ) прізвище заявника зазначено як [PERSON] . Отже, правовстановлюючий документ, а саме договір дарування будинку, містить розбіжності з паспортними даними заявника. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] з 13.10.1995 року. Заявник звернувся до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу у власність земельної ділянки під будинком. Проте листом від 09.01.2023 року йому повідомили, що стороною договору дарування від 20.10.1997 року є [PERSON] , реєстрація приватної власності здійснена КП Верхньодніпровське БТІ 11.12.1997 року за [PERSON] . У зв`язку з чим заявнику рекомендовано звернутися до суду. З огляду на наведене, заявнику необхідно встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме договору дарування будинку, з метою реалізації права власності. Згідно зі ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 6 ст.\~315\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з п. 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як встановлено із вищевказаних доказів, що були досліджені судом, житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] . Це дає суду обґрунтовані підстави вважати, що невідповідність прізвища заявника в договорі дарування виникли через неправильний переклад з російської мови на українську. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності заявнику договору дарування від 20 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Зезуль Л.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1287.

Outcome: approved