Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Він опікувався матір`ю до її смерті, здійснював її поховання та робив поминальний обід. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,6749 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6825582300:04:012:0212 яка розташована на території Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та будинок [ADDRESS] . У визначений законом шестимісячний строк після смерті матері позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийнятття спадщини та оформив спадкові права на 1/5 частину земельної ділянки загальною площею 1,6749 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером 6825582300:04:012:0212, що розташована на території Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яка належала його матері на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №019873, виданого Шепетівською райдержадміністрацією Хмельницької області 27.03.2008 року. На будинок [ADDRESS] спадкові права ним не були оформлені, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на спадкове майно його матері, про що йому 31.05.2022 року завідувачем Другої Шепетівської державної нотаріальної контори видано довідку - відмову за №110/01-16. З останньої вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок за [ADDRESS] неможливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлої на вищезгаданий будинок. На місці спірного будинку за вищезгаданою адресою був старий будинок, який купувався його батьком [PERSON] , що підтверджується копією книги запису нотаріальних дій Судилківської сільської ради та копією договору-купівлі-продажу будинку від 4.03.1974 року та з яким з 2.09.1974 року його мати - [PERSON] , [INFO] проживала у зареєстрованому шлюбі до його смерті - [INFO] . В будинку були зареєстровані крім батьків, позивач та його рідний брат - [PERSON] , які народились у шлюбі батьків. У серпні 1980 року його мати одружилася з [PERSON] , у шлюбі народилося ще троє дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На момент смерті матері за вищезгаданою адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Його мати, після смерті батька, почала добудовувати старий будинок, здійснила перепланування, добудувала на подвір`ї господарські будівлі, мала намір оформити свої права на будинок, однак свідоцтва про право власності на будинок за життя не отримала. Оформлення права власності на будинок за матір`ю підтверджується рішенням Шепетівського райвиконкому від 20.10.1988 року за №143 «Про оформлення права власності на жилі будинки» Городищенської сільської ради народних депутатів Шепетівського району, з витягу якого вбачається, що виконком постановив оформити право власності і видати свідоцтва в селах Городище, Красносілка, Пашуки: а) громадянам на правах особистої власності (списки додаються) згідно додатку за № 416: [PERSON] , [ADDRESS] . Вищезгадане свідоцтво про право особистої власності на будинок на ім`я [PERSON] , остання за життя не отримувала, правовстановлюючий документ відсутній. Із довідки комунального підприємства «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» від 28.06.2022 року за № 174 вбачається, що власником будинку [ADDRESS] була [PERSON] , але свідоцтво про право власності не видавалось і не реєструвалось. Згідно технічного паспорта, який виданий на ім`я [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок площею 75,8 м. кв., прибудова, площею 28.3 м. кв., сарай, площею 26, 2 кв. м., погріб, площею 15,4 м. кв., літня кухня, площею 25,3 м.кв. [PERSON] , не оформивши свої права на частку будинку після смерті дружини, на яку було зареєстровано особисте право власності на будинок, помер [INFO] , і позивач також допомагав коштами, власними силами, у здійсненні обряду поховання останнього. [PERSON] , після смерті батька, звернувся за оформленням спадкових прав після смерті останнього, однак відповіддю-відмовою завідувачем Другої Шепетівської державної нотаріальної контори від 23.05.2022 року № 106/01 -16 письмово роз`яснено, що неможливо видати свідоцтво після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право [PERSON] на 1/2 частину у вищезгаданому будинку. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON] , на момент смерті останньої був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом, оформив частину останньої, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки мати - спадкодавець [PERSON] не отримала свідоцтва про право власності на останній, останнє в оригіналі не збереглося, тому, вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання за ним права власності в порядку спадкування на 1/5 частину житлового будинку із будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та який належав моїй матері [PERSON] . Просив визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на 1/5 частину будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається із: житлового будинку загальною площею 75,8 кв. м., прибудовою до нього площею 28,3 м. кв., сараю, площею 26, 2 кв. м., погребу площею 15,4 м. кв., літньою кухнею площею 25,3 м.кв., який належав [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Позивач суду пояснив, що його батько придбав будинок, після його смерті мати знесла його та побудувала новий. При цьому, була використана деяка частина будівельних матеріалів, зокрема дерев`яні стіни. Яка саме частина старої будівлі трансформувалася у новий будинок повідомити не може, доводити суду це не буде, не буде клопотати про проведення відповідної будівельно-технічної експертизи. Вважає, що будинок належав на праві особистої власності його матері, а тому, з врахуванням отримання 1/5 частки на її земельну ділянку, має право на 1/5 частину спірного будинковолодіння. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти визнання за позивачем права власності на спірне будинковолодіння у розмірі 1/10 частки. Підтримали свій відзив на позов, в якому зазначили таке. Позивач є неповнорідним братом відповідача, оскільки у них спільна мати і різні батьки. Їх мати [PERSON] , [INFO] , дівоче прізвище [PERSON] , будучи неповнолітньою перебувала у фактичних шлюбних відносинах з батьком позивача [PERSON] . Від цих фактичних шлюбних відносин [INFO] народився позивач. Оскільки за радянським законодавством шлюбний вік встановлювався в 17 років для жінок, [PERSON] могла укласти шлюб не раніше ніж 03.08.1074 р., а укласти договір купівлі-продажу будинку вона не могла, бо не набула повної дієздатності. Наскільки позивачу відомо зі спогадів рідних, його бабуся по лінії матері 04.03.1974 р. фактично купила будинок для дочки, але договір купівлі-продажу будинку укладено не з [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] . В подальшому 02.09.1974 р., тобто після досягнення [PERSON] 17 років було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а [INFO] , тобто через сім місяців після укладення договору купівлі-продажу будинку і через один місяць після укладення шлюбу народився позивач. Вважає, що вказані обставини свідчать про те, що будинок фактично був придбаний за кошти бабусі по лінії матері і формально вважався спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу від 04.03.1974 р. будинок був одноповерховий, дерев`яний, критий соломою, з часом руйнувався і прийшов у непридатність для проживання. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] - [PERSON] вступила у фактичні шлюбні відносини з [PERSON] , шлюб з яким було зареєстровано 12.08.1980 р. і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Оскільки будинок, придбаний у 1974 році, станом на 1980 рік не був придатний для проживання і мати створила нову сім`ю та очікувала народження дитини, то подружжя [PERSON] після реєстрації шлюбу 12.08.1980 р. і по 1982 р. включно на земельній ділянці, на якій був розташований будинок, придбаний 04.03.1974 р. на ім`я [PERSON] , розпочали будівництво нового будинку. Навколо зовнішнього периметра старого будинку загальною площею 47 кв. м. було закладено камінний фундамент, після закладення якого площа забудови по зовнішніх обмірах стала становити 75.8 кв.м. На камінному фундаменті спорудили зовнішні стіни; зняли солом`яну покрівлю, знесли дах і розібрали зовнішні і внутрішні стіни старого будинку; спорудили внутрішньо будинкові перегородки між приміщеннями кімнат, кухні, коридору; звели дах по периметру основної частини будинку і накрили покрівлю азбоцеметиними листами; здійснили прибудову до основної частини будинку, площею 28.3 кв.м. Загальна площа забудови по зовнішньому периметру стала становити 104.1 кв.м. Загальна площа внутрішніх приміщень будинку стала становити 83.6 кв.м. В подальшому було збудовано господарські будівлі: погріб, сарай, літню кухню. Вище зазначені дані наведено на підставі технічного паспорта на будинок, виготовленого КП «Шепетівське районне БТІ» станом на 23.02.2022 р. Крім того, обставини будівництва будинку після 1980 року підтверджують свідки. Той факт, що на місці будинку [ADDRESS] був старий будинок, який купував батько позивача [PERSON] , не заперечується самим позивачем, який зазначив про це у позовній заяві, тобто позивач фактично погоджується з тим, що будинку, який у свій час купив його батько не існує, а існує будинок, споруджений після 1979 року його матір`ю. Згідно письмових доказів слідує, що вищезазначений будинок було збудовано в 1982 р. під час перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішення Шепетівського райвиконкому від 20.10.1988 р. № 143 про оформлення права особистої власності [PERSON] на будинок також було прийнято під час перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тобто є спільною сумісною власністю подружжя. Станом на 1988 р. не було передбачено правової реєстрації права власності на житлові будинки в сільській місцевості. Після 19.01.1996 р. можна було здійснити правову реєстрацію права власності на житловий будинок в сільській місцевості, подавши в бюро технічної інвентаризації технічний паспорт на жилий будинок, виписку з погосподарської книги, рішення з сільської ради про оформлення права власності і свідоцтво про право власності. Лагоржевські за життя не виготовили технічного паспорта на будинок, не отримали свідоцтва про право власності на житловий будинок, не отримали витягу з погосподарської книги про те, коли було збудовано будинок, тип двору та членів двору, відтак правова реєстрація права власності на спірний будинок не була здійснена. У їх матері було 5 дітей, під час будівництва вона не працювала, а здійснювала догляд за малолітніми дітьми, не мала жодних доходів, всіх її дітей фактично утримував її чоловік [PERSON] , а отже вона не могла самостійно добудовувати старий будинок та господарські будівлі, здійснювати перепланування. З огляду на те, що право власності на спірний житловий будинок було набуто подружжям [PERSON] за час шлюбу, а не особисто [PERSON] до шлюбу з [PERSON] , то це майно не може розглядатися як особисте майно [PERSON] . Виходячи з принципу права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме на дату смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , частки подружжя у праві спільної сумісної власності подружжя були рівними і становили по . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно спадкової справи № 6/2020, яка була відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину за законом відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли 5 спадкоємців: її чоловік [PERSON] , сини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відтак кожний з них набув право на спадкування по 1/5 частці у спадщині. Спадщина на яку, у вказаній частці мають право спадкувати вище вказані спадкоємці складається із 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] . Друга половина житлового будинку [ADDRESS] залишилась у власності [PERSON] як другого з подружжя. Крім того, у судовому засіданні відповідач [PERSON] вказав, що після смерті батьків він особисто здійснив ряд будівельно-ремонтних робіт (встановив металопластикові вікна, замінив штукатурку тощо) та мав намір проживати там зі своєю дружиною, однак позивач заперечив проти їх проживання у будинку. З врахуванням наведеного, позов визнають частково, не заперечують проти визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/10 (1/2 : 5) частку у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог просили відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що вважає, що частки всіх дітей [PERSON] повинні бути рівними, так хотіли би батьки. Ствердив, що замість старої хати батьки побудували нову, площа якої вдвічі збільшилася. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, не заперечувала проти визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/10 частку у праві власності на спірний будинок. Суду пояснила, що у нотаріуса відмовилася від спадщини після смерті батьків, однак вважала, що спірний будинок у спадкове майно не входить. Зазначила, що у нотаріуса підписувала лише одну заяву про відмову від спадщини та не бачила, щоб у заяві містилося про усю спадщину. Ствердила, що на момент смерті матері з нею проживав [PERSON] та батько [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Представник Судилківської сільської\~ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.08.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 23.09.2022 року. Крім того, задоволено клопотання позивача та витребувано з Другої Шепетівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 6/2020, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та належним чином завірену копію спадкової справи № 7/2020, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказані спадкові справи в належно засвідчених копіях надійшли до суду 17.08.2022 та містяться в матеріалах справи. 25.08.2022 до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Судилківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, який ухвалою суду від 23.09.2022 прийнятий до спільного розгляду та об`єднаний з первісним позовом, підготовче судове засідання відкладено на 18.10.2022. Ухвалою суду від 18.10.2022 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті на 17.11.2022. За клопотанням позивача судове засідання відкладено на 19.12.2022. Ухвалою суду від 19.12.2022 за заявою позивача [PERSON] позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Судилківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно залишена без розгляду, судове засідання відкладено на 19.01.2023. Ухвалою суду від 19.01.2023 судове засідання відкладено на 03.02.2023. Ухвалою суду від 03.02.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про повернення до стадії підготовчого засідання після його закриття відмовлено, продовжено [PERSON] строк для подання відзиву на позов строком на 15 днів, судове засідання відкладено на 27.02.2023 року. 22.02.2023 надійшов відзив [PERSON] . Зак клопотання відповідача [PERSON] судове засідання відкладено на 15.03.2023, яке в подальшому відкладено на 19.04.2023, для виклику свідків за клопотанням відповідача [PERSON] . За клопотанням представника відповідача [PERSON] судове засідання відкладено на 15.05.2023 для витребування інвентарної справи на спірне будинковолодіння. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до договору-купівлі-продажу будинку від 4.03.1974 року [PERSON] придбав одноповерховий, дерев`яний, критий соломою будинок по [ADDRESS] , загальною площею 47 кв.м. 02.09.1974 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] (позивач), а [INFO] народився [PERSON] . В будинку проживали та були зареєстровані подружжя [PERSON] та їх діти [PERSON] , [PERSON] . Оскільки радянське законодавство КпШС не передбачало поняття «фактичних шлюбних відносин», спірний будинок належав на праві особистої власності [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину за законом прийняли шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (спірним будинком) його дружина [PERSON] та двоє дітей [PERSON] , [PERSON] ( в силу того, що були неповнолітніми), в рівних частинах по 1/3. Свідоцтва про право на спадщину не отримували. 12.08.1980 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Всього у [PERSON] було 5 дітей, двоє від першого шлюбу та троє від другого шлюбу. Згідно з технічним паспортом на будинок, виготовленого КП «Шепетівське районне БТІ» станом на 23.02.2022 р. на замовлення [PERSON] , будинок по [ADDRESS] має загальну площу 75.8 кв.м, прибудову площею 28.3 кв.м, господарські будівлі: сарай площею 26,2 м2, погріб площею 15,4 м2, літню кухню площею 25,3 м2. Рік будівництва 1982 рік. Будь-яких даних про дозвіл на знесення старого будинку та дозвіл на будівництво (реконструкцію) нового будинку, матеріали справи не місять. Отже, під час шлюбу [PERSON] фактично здійснили будівництво нового об`єкту без дозвільних документів. Проте рішенням Шепетівського райвиконкому від 20.10.1988 року за №143 «Про оформлення права власності на жилі будинки» Городищенської сільської ради народних депутатів Шепетівського району, з витягу якого вбачається, що виконком постановив оформити право власності і видати свідоцтва в селах Городище, Красносілка, Пашуки: а) громадянам на правах особистої власності (списки додаються) згідно додатку за № 416: [PERSON] , [ADDRESS] . Вказаним рішенням органи місцевої влади фактично узаконили будівництво нового об`єкту та дозволили оформити право власності на нього. За життя [PERSON] не отримала правовстановлюючого документа на новостворений об`єкт свідоцтва про право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] . Оскільки старий будинок, який придбавав [PERSON] в 1974 році припинив своє існування, його спадкування є неможливим. З огляду на те, що право власності на спірне будинковолодіння було набуто подружжям [PERSON] за час шлюбу, а не особисто [PERSON] до шлюбу з [PERSON] , то це майно не може розглядатися як особисте майно [PERSON] , а є спільним майном подружжя [PERSON] . Виходячи з принципу права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме на дату смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , частки подружжя у праві спільної сумісної власності подружжя були рівними і становили по . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності подружжя на будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно спадкової справи № 6/2020, яка була відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину за законом прийняли її сини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2020 на 1/5 частку в спадщині на земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №019873, виданого Шепетівською райдержадміністрацією Хмельницької області 27.03.2008 року. Її чоловік [PERSON] та син [PERSON] прийняли спадщину за законом відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом з [PERSON] по [ADDRESS] . Вказані обставини визнали у свої заяві до нотаріуса від 21.01.2020 спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також вказану обставину визнала [PERSON] під час судового розгляду. [PERSON] згідно поданих заяв нотаріусу від 22.01.2020 відмовилася від усієї спадщини після смерті своїх батьків [PERSON] , а тому згідно з ч. 2 ст. 1275 ЦК України її частка у спадщині перейшла до інших спадкоємців першої черги і розподіляється між ними порівну. Відтак [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули право на спадкування по 1/5 частці у спадщині після смерті [PERSON] . Спадщина на яку, у вказаній частці мають право спадкувати вище вказані спадкоємці після смерті [PERSON] складається із 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на будинковолодіння [ADDRESS] . частина будинковолодіння [ADDRESS] залишилась у власності [PERSON] як того з подружжя, який його пережив. Згідно спадкової справи № 7/2020, яка була відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину за законом прийняли 2 спадкоємця: сини [PERSON] , [PERSON] , які 06.02.2020 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спадщині, яка складається з 1/5 частки в праві спільної власності на земельну ділянку, яку успадкував [PERSON] після смерті дружини [PERSON] . На будинковолодіння [ADDRESS] відсутній правовстановлюючий документ. 31.05.2022 року завідувачем Другої Шепетівської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок за [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на вказане майно. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження, про шлюб, про смерть, копіями спадкових справ №6/2020, №7/2020, копіями договору-купівлі-продажу будинку від 4.03.1974 року, рішення Шепетівського райвиконкому від 20.10.1988 року за №143, технічного паспорта на будинковолодіння [ADDRESS] , довідкою Другої Шепетівської державної нотаріальної контори за №110/01-16 та іншими матеріалами справи. 4.Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 368 ЦК України спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Подібні за змістом положення передбачав й ЦК УРСР. Відповідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у\~праві спільної\~сумісної власності\~спадкується на\~загальних підставах\~(ч.\~1\~ст.\~1226\~ЦК України). За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергового. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що передбачено ч.1 ст. 1258 та ст. 1261 ЦК України. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України). 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача [PERSON] , його представника, відповідачів [PERSON] , [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом, з метою оформлення спадщини на спірне будинковолодіння, позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , звернувся до Другої Шепетівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний об`єкт спадкового майна. Завідувачем Другої Шепетівської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок за [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті матері позбавлений можливості оформити спадщину на частину спадкового майна (будинковолодіння) через відсутність правовстановлюючого документа, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку. Вирішуючи спір між спадкоємцями [PERSON] , суд враховує доведений обсяг спадкового майна після смерті останньої. Так, як слідує з матеріалів справи та підтверджується поясненнями учасників справи та допитаних свідків у судовому засіданні, на даний час не існує будинку, придбаного батьком позивача у 1974 році. На місці старого будинку побудований новий об`єкт будинковолодіння по [ADDRESS] , що складається з: будинку «А-1», загальною площею 75,8 м2, з прибудовою площею 28,3 м2, сараю площею 26,2 м2, погребу площею 15,4 м2, літньої кухні площею 25,3 м2 . Цей новостворений об`єкт нерухомого майна належав подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки був побудований ними під час зареєстрованого шлюбу. Частки подружжя [PERSON] у праві спільної сумісної власності на це будинковолодіння є рівними, по . Оскільки позивач є сином [PERSON] , і не є сином [PERSON] , він спадкує лише частку матері. Враховуючи коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] : її чоловік [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частки яких у спадщині є рівними, позивач має право на 1/10 частку спірного будинковолодіння (1/2:5). Враховуючи те, що частина будинковолодіння по [ADDRESS] належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності та увійшла до складу спадщини, за життя останньою не була належним чином оформлена, що позбавляє позивача можливості оформити спадщину у нотаріуса, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом в розмірі 1/10 частки будинковолодіння. Позивач не довів суду належними і допустимими доказами, що на даний час зберігся та існує будинок (або його частина), який придбав його батько та відповідно ним була успадкована 1/3 його частина. В матеріалах справи міститься достатня кількість доказів того, що старий будинок знесений. Немає належних доказів про те, що було проведено лише реконструкцію чи перепланування будинку і яка частина (конструктивні елементи) старої будівлі увійшли до нового будинковолодіння, щоб перерозподілити частки. Оскільки відповідачі [PERSON] та Судилківська сільська рада спадщину після смерті [PERSON] не приймали, вони є неналежними відповідачами у справі, а тому у задоволенні позову до них слід відмовити. 6.Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 50%, а тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 165,40 грн з кожного.

Outcome: partial