Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

24 жовтня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Управління поліції охорони в місті Києві до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги охорони. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 10 вересня 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір № 258/29/16/ОБ/ТС-2021 про спостереження за станом сигналізації рухомого об`єкту з реагуванням наряду поліції охорони. Відповідно до умов договору, вартість послуг позивача складає 350,00 грн. у місяць. Враховуючи те, що відповідачем не було оплачено послуги з лютого по липень 2022 року, у нього виникла заборгованість у розмірі 2100,00, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/12907/22 між суддями від 25 жовтня 2022 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. 04 листопада 2022 року на адресу суду надійшла зава (вх. № 52187) про усунення недоліків у справі. 16 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копія ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі надсилалась відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання: [ADDRESS] , однак не були вручені адресату та повернулися до суду з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. 10 вересня 2021 року між Управлінням поліції охорони в місті Києві та [PERSON] було укладено договір № 258/29/16/ОБ/ТС-2021 про спостереження за станом сигналізації рухомого об`єкту з реагуванням наряду поліції охорони (а.с. 5-11). За умовами пункту 1.1 договору позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати спостереження за станом роботи трекеру відповідача, який належить відповідачу на праві власності, за допомогою апаратури пульту централізованого спостереження УПО. Відповідно до додатку 1 до договору трекер замовника: ТМТ250, IMEI [NUMBER], що належить замовнику на праві власності (а.с. 12) Згідно з додатком № 2 до договору, охорона здійснюється щоденно з 00:00 год. до 24:00 год. Відповідно до пункту 2.1 договору ціна охорони є договірною та складає 350 грн на місяць. Оплата охоронних послуг здійснюється на умовах попередньої оплати, не пізніше 10-го числа місяця, в якому надаються послуги. Відповідно до протоколу погодження вартості послуг, пов`язаних з охороною, шляхом спостереження за станом сигналізації рухомого об`єкту з реагуванням наряду поліції охорони (додаток 4 до договору) сторони визначили, що централізоване спостереження за рухомим об`єктом з функцією визначення місця знаходження в місяць становить 350 грн, в тому числі ПДВ 58,33 грн за один трекер в місяць. Вартість кожного виїзду становиить 350 грн. Розрахунки згідно цього протоколу проводитимуться сторонами, починаючи з моменту його підписання (а.с. 15). Як зазначає позивач, [PERSON] свої зобов`язання в частині своєчасної оплати не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість за період з лютого по липень 2022 року, та яка становить 2100,00 грн., та яка підтверджується актами виконаних робіт (а.с. 17-20). Згідно частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин першої-другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною третьою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. До матеріалів справи позивачем долучено акти прийому-здачі виконаних послуг за січень-липень 2022 року, які підписані представником позивача та відповідачем. У вказаних актах міститься перелік наданих послуг, їх вартість, а також зазначено, що претензій по якості та об`єму виконаних послуг замовник до виконавця не має (а.с. 17-20). 18 липня 2022 року та 9 серпня 2022 року Управління поліції охорони в м. Києві направила на адресу відповідача претензії вих. № 252 43/29/16/01-2022 та № 342 щодо погашення заборгованості на суму 2100 грн, які залишились без належного реагування. (а. с. 21-24). З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем у справі не надано суду жодних заперечень щодо укладання такого договору із позивачем, отримання послуг за ним, а також заперечень та доказів щодо відсутності у нього заборгованості за договором чи існування її в меншому розмірі, ніж зазначено у позовній заяві. Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог Управління поліції охорони в м. Києві до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги за договором від 10 вересня 2021 року у розмірі 2100,00 грн. а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved