Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 08.06.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що з березня 2022 року сімейні відношення з відповідачем та спільне проживання припинено через відсутність почуття поваги, спільних поглядів на життя та несумісність характерів, неможливість збереження шлюбу, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 11.04.2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення. В призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивачка та її представник в наданих заявах просили розглянути справу без їх участі, зазначивши про підтримання позову. Відповідач за викликами до суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Брянка Луганської області, актовий запис №73. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Як зазначила в своєму позові позивачка та не спростовано відповідачем з березня 2022 року останні припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Буд-яких відомостей щодо намірів сторін відновити шлюбні відносини та вчинення відповідних дій протягом вказаного тривалого часу останніми не наведено. Позивачка згідно позову та поданої під час розгляду справи заяви наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість примирення та відновлення шлюбних відносин. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Враховуючи положення ст.113 СК України, а також відсутність клопотань позивачки про відновлення дошлюбного прізвища в разі розірвання шлюбу, після його розірвання прізвище останньої слід залишити - [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved