Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , третя особа АТ «УкрСибБанк», про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності та встановлення порядку користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 24.01.1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 17.10.2018 року розірвано. Під час перебування у шлюбі, 21.11.2006 року [PERSON] за її згодою придбав квартиру [ADDRESS] . Для придбання вказаної квартири [PERSON] укладено з АКІБ «УкрСибБанк» договір про надання споживчого кредиту № 11081297000 від 21.11.2006 року та з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором, того ж дня, укладено договір іпотеки № 31865, за яким квартиру [ADDRESS] передано в іпотеку. 02.11.2016 року між ПАТ «УкрСибБанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11484851000 та договір іпотеки №31865, за яким іпотекодавець передав у іпотеку другої черги вищевказану квартиру. При цьому вона є поручителем за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором та станом на дату подання позову зобов`язання за договором у повному обсязі не виконане. Оскільки набута під час шлюбу квартира є їх спільною сумісною власністю та нею з [PERSON] не досягнуто домовленостей щодо користування спільним майном, [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на частини квартири [ADDRESS] , яка складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 43,20 кв. м, у тому числі житловою 25,70 кв. м; визнати за [PERSON] право власності на частини квартири [ADDRESS] , яка складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 43,20 кв. м, у тому числі житловою 25,70 кв. м; визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] загальною площею 43,20 кв. м, у тому числі житловою 25,70 кв. м, виділивши [PERSON] в користування житлову кімнату площею 15,3 кв. м, а [PERSON] житлову кімнату площею 10,4 кв. м та залишити в спільному користуванні кухню - 6,7 кв. м, ванну кімнату 1,7 кв. м, вбиральню 0,9 кв. м, коридор 5,3 кв. м, вбудовану шафу 0,7 кв. м. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому зазначаючи, що не заперечує проти поділу квартири, проте заперечує щодо встановлення порядку користування, оскільки запропонований позивачкою порядок суттєво порушує його права. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проте з урахуванням ч. 4 ст. 206 ЦПК України таке визнання позову судом не прийнято. Представник ПАТ «УкрСибБанк» - Лаєнко П.П. у судовому засіданні просив прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням інтересів банку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що 24.01.1998 року [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, на підставі чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 80 (т. 1 а.с. 14). 21.11.2006 року між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11081297000, згідно якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17 000 доларів США, що станом на день укладення договору за курсом НБУ еквівалентно 85 850 грн. 00 коп. та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме на придбання квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 47-53). Того ж дня, між АКІБ «УкрСибБанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 62612, за яким [PERSON] зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором у повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11081297000 від 21.11.2006 року (т. 1 а.с. 54-56). З метою забезпечення зобов`язання за кредитним договором № 11081297000 між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] укладено договір поруки №31865 від 21.11.2006 року, за яким іпотекодавець передає в іпотеку квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 64-67). 21.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі- продажу квартири, за яким [PERSON] купує квартиру [ADDRESS] , що складається з двох жилих кімнат, загальна площа 43,20 кв. м, жила площа 25,70 кв. м за 535 300 грн. 00 коп., що є еквівалентом 106 000 доларів США по курсу НБУ на день підписання договору. Договором передбачено, що купівля [PERSON] цієї квартири проводиться за згодою дружини - [PERSON] (т. 1 а.с. 27, 28). Як вбачається з технічного паспорту квартира [ADDRESS] має загальну площу 43,00 кв. м, з них 25,7 кв. м житлової. Квартира складається з 2 житлових кімнат площами 15,3 кв. м та 10,4 кв. м, кухні - 6,7 кв. м, ванної кімнати - 1,7 кв. м, вбиральні - 0,9 кв. м, коридору - 5,3 кв. м, вбудованої шафи - 0,7 кв. м (т. 1 а.с. 31-32). 02.11.2016 року між ПАТ «УкрСибБанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з правилами № 11484851000, згідно якого банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 189 838 грн. 22 коп. для особистих потреб позичальника, а саме погашення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти на умовах, визначених договором (т. 1 а.с. 70). У зв`язку з укладенням кредитного договору № 11484851000 між ПАТ «УкрСибБанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №267128 від 02.11.2016 року, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли з основного договору, а саме щодо сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором за основним договором частково, а саме за порушення основного зобов`язання боржником в межах суми, що становить 94919 грн. 11 коп. незалежно від суми будь-яких погашених зобов`язань за основним договором (т. 1 а.с. 68-69). Договором іпотеки №31865 від 02.11.2016 року, укладеним між ПАТ «УкрСибБанк» та [PERSON] шляхом надання іпотекодавцем квартири [ADDRESS] у іпотеку забезпечується виконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № 11484851000 (т. 1 а.с. 33). Квартира надана у іпотеку за згодою [PERSON] , що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою (т. 1 а.с. 74-75). Заборгованість за кредитним договором № 11484851000 не погашена, що учасниками справи не заперечується. 17.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис 347 (т. 1 а.с. 16) [PERSON] 02.03.2021 року змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , актовий запис № 26 (т. 1 а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено те, що спірна квартира [ADDRESS] набута [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , суд дійшов висновку, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності сторін та підлягає поділу між ними в рівних частках. При цьому, зважаючи на ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визання права власності на частину квартири за позивачкою не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки та не порушує прав ПАТ «УкрСибБанк» як іпотекодержателя спірного майна. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Враховуючи, що запропонований [PERSON] варіант встановлення порядку користування спірною квартирою призведе до погіршення житлових умов [PERSON] , що не допускається, а також те що такий порядок не відповідає часткам сторін у праві власності на цю квартиру та призведе до суттєвого обмеження прав одного із співвласників, виходячи з розміру належних їм часток у спірному майні, тому визначити частку кожного співвласника у спірній квартирі, що може бути надана кожному у володіння та користування, яка б не обмежувала права іншого співвласника, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України щодо права власника користуватись майном на власний розсуд, неможливо, суд дійшов висновку про відмову у встановленні порядку користування квартирою. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial