Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, у якому просив стягнути із спадкоємців позичальника - [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.05.2019 року укладеним між [PERSON] та позивачем який становить 11674.29 грн. і повністю складається із заборгованості за тілом кредиту. У відкритті провадження за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця було відмовлено у зв`язку зі смертю вказаного відповідача. Також судом 18 лютого 2022 року при відкритті провадження у справі було вирішено клопотання позивача про витребування доказів, так було витребувано у Приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. спадкову справу, яка була розпочата після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 12.12.2022 року до участі у справі у якості третьої особи залучено [PERSON] . Відповідач [PERSON] 01.09.2022 року подав до суду заяву у якій по суті заперечував проти задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до нього посилаючись на те, що спадщину після смерті [PERSON] він не приймав, ані за законом, ні за заповітом і єдиним спадкоємцем позичальника є його сестра [PERSON] . Крім того 09.03.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача [PERSON] - адвоката Ротар А.Л. у яких містилися заперечення проти позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з тих же підстав, що були наведені у заяві [PERSON] від 01.09.2022 року. 05.04.2023 року від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшло заперечення на пояснення представника відповідача, у яких наполягав на тому, що спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Сторони та третя особа у судове засідання представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.ст. 204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом АТ КБ« ПриватБанк» надало копію Анкети - Заяви від 15.05.2019 року про приєднання [PERSON] до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", яка згідно посилань позивача, підписана відповідачем, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідку про зміну умов кредитування, а також розрахунок заборгованості та виписку по рахунку. З наданих позивачем виписки по рахунку (а.с. 15) та розрахунку заборгованості (а.с. 13-14) вбачається, що [PERSON] отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2019 року виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській обалсті. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по тілу кредиту, який отримала [PERSON] від ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено Статутом АТ КБ «ПриватБанк», погодженим 11.06.2018 р. НБУ), станом на дату смерті позичальника становить 11674.29 грн. і повністю складається із заборгованості за тілом кредиту. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором та доказів які б це спростовували до суду не надано, суд приходить до висновку, що у [PERSON] на час її смерті ймовірно була наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 15.05.2019 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Із спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.137-167) видно, що спадщину після її смерті прийняла лише спадкоємець за заповітом та за законом [PERSON] , яка є донькою покійної. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Крім того, як видно із довідки Гур`ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №36 від 14.11.2019 року (а.с.147), на день смерті [PERSON] у житловому будинку у якому вона була зареєстрована і фактично проживала за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані і постійно проживали донька померлої [PERSON] та онука померлої [PERSON] . З огляду на вищевказане посилання представника позивача на те, що відповідач [PERSON] був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою із посиланням на копію паспорту [PERSON] (дата зняття якої не встановлена) на час її смерті - на увагу не заслуговують. Як вже було встановлено судом [PERSON] помер [INFO] до відкриття спадщини після смерті [PERSON] . З наведеного видно, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є залучена судом третя особа [PERSON] та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину. Незважаючи на це, ігноруючи вказівку суду на вищевказану обставину в ухвалі від 12 грудня 2022 року якою [PERSON] було залучено до участі у справі у якості третьої особи, позивачем не вжито заходів щодо заміни неналежного відповідача у порядку ст. 51 ЦПК України натомість представник позивача у своїй заяві (запереченні) від 05.04.2023 року продовжував наполягати на тому, що належними відповідачами є [PERSON] та [PERSON] які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи відповідно до положень ст. 13 ЦПК України розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що для розгляду позовних вимог про стягнення боргу кредитором спадкодавця [PERSON] має бути залучена до участі у справі у якості відповідача [PERSON] , оскільки вирішення вказаного спору безпосередньо стосується її майнових прав та інтересів. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих суду учасниками справи. Відповідачі мають рівні з позивачем права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та обов`язок щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Незалучення належного відповідача до участі в розгляді справи, як і залучення в неналежному статусі, позбавляє цих осіб реалізовувати права та обов`язки, гарантовані їм процесуальним законом, щодо предмета спору. З урахуванням наведеного, суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті справи та надати оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, встановити чи відкинути як недоведені конкретні обставини у справі, права щодо підтвердження або спростування яких не реалізовані не залученими до участі у справі конкретними особами. Оцінка судом обґрунтованості позовних вимог може відбуватися лише в разі залучення усіх належних сторін. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є виключним правом позивача, обов`язком суду є розгляд справи в межах заявлених позовних вимог на підставі поданих сторонами та третіми особами доказів, оцінка обґрунтованості позовних вимог по суті з урахуванням належності відповідачів у справі. Суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті справи в разі незалучення до участі у справі осіб, не залучених у якості відповідачів. Підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed