Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,69 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Фрунзе на території Носівської міської ради, 25 грудня 1996 року на її ім`я був виписаний та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0259584. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0259584 на ім`я [PERSON] , після її смерті, був виданий державний акт серії ЧН № 008827 на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,64 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 491 від 16 липня 2004 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв, але юридично не оформив, її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом. У грудні 2020 року позивачам стало відомо, що згідно проекту із землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території Носівської міської ради Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року було передано [PERSON] у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки площами 0,41 га (сіножаті) та 0,64 га (пасовища). Також у грудні 2020 року позивачі звернулися до ФОП « [PERSON] » для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в натурі (на місцевості). У ході виготовлення зазначеної технічної документації було виявлено, що в державному акті серії ЧН № 008827 від 16 липня 2004 року надруковані ділянки за № 456, хоча згідно списку розпаювання [PERSON] належать земельні ділянки за № [NUMBER] загальною площею 4,2757 (2,6265 + 1,6492) га, про що зазначено у пояснювальній записці. Відповідно до технічної документації площа земельних ділянок, які згідно проекту із землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території Носівської міської ради Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 04 березня 2008 року було передано [PERSON] у приватну власність становить 0,4100 (сіножаті) та 0,6399 (пасовища). Позивачі зверталися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, на які мала право [PERSON] , але нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частинах право на завершення процедури приватизації земельних ділянок із земель колишнього КСП імені Фрунзе площами 2,6265 га (рілля), 1,6492 га (рілля), 0,4100 га (сіножаті) та 0,6399 га (пасовища), які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, на які мала право [PERSON] , яка померла [INFO] та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на свої імена, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,69 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Фрунзе на території Носівської міської ради, 25 грудня 1996 року на її ім`я був виписаний та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0259584, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 432 від 25 грудня 1996 року. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0259584 на ім`я [PERSON] після її смерті був виданий державний акт серії ЧН № 008827 на право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,64 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 491 від 16 липня 2004 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21; 41). З матеріалів справи (а.с. 24-27) вбачається, що згідно проекту із землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території Носівської міської ради Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року було передано [PERSON] у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки площами 0,41 га (сіножаті) та 0,64 га (пасовища). У ході виготовлення ФОП « [PERSON] » технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в натурі (на місцевості) було виявлено, що в державному акті серії ЧН № 008827 від 16 липня 2004 року надруковані ділянки за № 456, хоча згідно списку розпаювання [PERSON] належать земельні ділянки за № [NUMBER] загальною площею 4,2757 (2,6265 + 1,6492) га, про що зазначено у пояснювальній записці. Відповідно до технічної документації площа земельних ділянок, які згідно проекту із землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП ім. Фрунзе в межах території Носівської міської ради Чернігівської області та Додатку № 4 до розпорядження Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року було передано [PERSON] у приватну власність становить 0,4100 (сіножаті) та 0,6399 (пасовища). Таким чином, за життя [PERSON] відповідно до вимог законодавства України розпочала процес приватизації земельних ділянок площами 2,6265 га (рілля), 1,6492 га (рілля), 0,4100 га (сіножаті) та 0,6399 га (пасовища), але не отримала правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та не зареєструвала за собою право власності на них. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняв син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14; 22; 62). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 3454/2006 до майна померлого [PERSON] (а.с. 63-111). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок площами 2,6265 га (рілля), 1,6492 га (рілля), 0,4100 га (сіножаті) та 0,6399 га (пасовища) у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, на які мала право [PERSON] , але нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 43). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Outcome: approved