Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

17.02.2023 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Василівської сільської ради Одеської області та просять визнати за ними право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] в таких частках: - за [PERSON] на 1/10 частину житлового будинку, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; - за [PERSON] на 1/10 частку житлового будинку, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та на 4/10 частини, як за спадкоємцем за законом після смерті дідуся [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто кожний придбав право власності по 1/5 частині житлового будинку. 26.10.2012 року Василівською сільською радою було видане свідоцтво про право власності на цей житловий будинок відповідно до якого позивачам, кожному, належить по 1/5 частці вище названого будинку. [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після її смерті прийняли чоловік [PERSON] та син [PERSON] у встановленому законом порядку, але не оформили на своє ім`я спадкових прав. Надалі [INFO] помер [PERSON] , та після його смерті відкрилась спадщина на 3/10 частки домоволодіння. Спадщину після його смерті прийняли батько [PERSON] , дружина [PERSON] і син [PERSON] . Спадщину знову ніхто зі спадкоємців не оформив. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на 4/10 частки у житловому будинку, яку фактично прийняв онук померлого [PERSON] , але нотаріально факт прийняття спадщини не оформив. Постановою приватного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я померлих в тих частках, які їм належали на час відкриття спадщини. За захистом свої невизнаних прав, позивачі змушені звернутися до суду з цієї позовної заявою. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі (а.с.3), окрім цього надали до суду окрему заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутності, на своїх позовних вимогах наполягають (а.с.64). Представник відповідача Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - сільській голова - Бойчев П., до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.42). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] ) - голова домоволодіння, [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (помер [INFO] ) та позивачі по справі - [PERSON] , [PERSON] . На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №120 від 14.02.2023 року, виданою Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі №2 особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На підставі рішення виконкому Василівської сільської ради №53 від 04.07.2012 року, 26 жовтня 2012 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частині у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с.29), тобто позивачі оформили за собою право власності на свої частки у житловому будинку, які належать їм як членам колгоспного двору. На підставі цього свідоцтва їх права зареєстровані у встановленому законом порядку станом на 2012 рік, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36013693, виданого 26.10.2012 року Комунальним підприємством «Болградське бюро технічної інвентаризації» (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.05.1993 року, виданого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №25 від 25.05.1993 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.10). Спадщину після її смерті прийняли: - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 21.07.1959 року Болградським райбюро ЗАГС Одеської області на підставі актового запису №17 від 17.07.1959 року, відповідно до якого [PERSON] є його матір`ю (а.с.14); - чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно відділом ЗАГС Одеської області на підставі актового запису №26 від 13.11.1943 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.13); тобто вони на підставі ст. 529 ЦК Української РСР є спадкоємцями за законом першої черги, та прийняли спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району №120 від 14.02.2023 року (а.с.16), а також інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71770652, виданої 13.03.2023 року Одеським державним нотаріальним архівом про відсутність інформації в реєстрі щодо заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв після смерті [PERSON] (а.с.46). Судом встановлено, що спадщина розподілилася між спадкоємцями в рівних частках, а саме по 1/10 частки на вищезазначений житловий будинок, тому загальна частка [PERSON] та [PERSON] , за кожним окремо, в будинку склала 1/5 + 1/10 = 3/10. Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.1994 року, виданого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису №75, [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина на 3/10 часток у вищезазначеному житловому будинку. Спадкоємцями після смерті [PERSON] відповідно до ст.549 ЦК Української РСР за законом першої черги є: - [PERSON] - батько померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження померлого серії [NUMBER] , виданим 21.07.1959 року Болградським райбюро ЗАГС Одеської області на підставі актового запису №17 від 17.07.1959 року, відповідно до якого [PERSON] зазначений батьком померлого (а.с.14); - [PERSON] - дружина померлого (позивач по справі), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 27.09.1968 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №26 від 27.09.1968 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб та прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.14); - [PERSON] - син померлого (позивач по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження померлого серії [NUMBER] , виданим 01.10.1975 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №59 від 01.10.1975 року, відповідно до якого померлий [PERSON] є його батьком (а.с.53); та прийняли спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району №120 від 14.02.2023 року (а.с.16), а також інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71771067, виданої 13.03.2023 року Одеським державним нотаріальним архівом, про відсутність інформації в реєстрі щодо заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв після смерті [PERSON] (а.с.45). Спадщина розподілилася між спадкоємцями порівну, тобто за кожним спадкоємцем по 1/10 частині від житлового будинку, тому загальна частка [PERSON] склала 3/10 +1/10 = 4/10 частини, а вимоги щодо визнання права власності за позивачами після смерті [PERSON] в порядку спадкування першої черги за законом по 1/10 частки у житловому будинку, розташованому за вище вказаною адресою, за кожним, знайшли своє підтвердження, тому підлягають задоволенню. В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.1999 року, виданого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 38, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на 4/10 часток у вище зазначеному житловому будинку, в тому числі на частки після смерті дружини та сина, які він не оформив на своє ім`я. Частиною 2 ст. 549 ЦК Української РСР передбачено, що спадкоємцями першої черги є онуки і правнуки спадкодавця, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлим батькам. Спадкоємцем після смерті [PERSON] відповідно до ч.2 ст.549 ЦК Української РСР за законом першої черги є його онук, позивач по справі, так як його батько помер у 1994 році, що вже встановлювалося судом, та він прийняв спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Болградського району №120 від 14.02.2023 року (а.с.16), а також матеріалами спадкової справи № 507/2000, заведеною державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Одеської області Кухарєвою В.Б. 06.03.2000 року, витребуваних судом за клопотанням позивача, з яких вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся тільки позивач по справі - [PERSON] , що підтверджується його особистою заявою № 517 від 06.03.2000 року та на деяке спадкове майно (право на земельний пай) 06.03.2000 року позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 1671 (а.с.48-59). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 15.02.2023 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідні частки у житловому будинку, у зв`язку з відсутністю на ім`я померлих правовстановлюючих документів що посвідчують їх право власності на відповідні частки у житловому будинку (а.с.33). Інших спадкоємців судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved