Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

06 січня 2023 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Друга криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті та визнання права власності у порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері позивач здійснила її поховання. 21 лютого 2020 року позивач звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 21 лютого 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини, документально не підтвердженим фактом спільного проживання зі спадкодавцем на день її смерті та оформленим не належним чином правовстановлюючим документом на спадкову квартиру. У зв`язку із викладеним вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які усунуті позивачем 02 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 02 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року клопотання позивача задоволено та витребувано у Другої криворізької\~державної нотаріальної\~контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 30 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він є сусідом [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] свідок знайомий з дитинства, вони мають товариські відносини. Вказав, що за вказаною адресою позивачка проживала постійно до смерті її матері [PERSON] . Зазначив, що йому відомо про те, що [PERSON] у 1999 році придбала вищезазначену квартиру. Інших власників помешкання він не знає. Вказав, що неодноразово відвідував квартиру [ADDRESS] та бачив речі позивачки для тривалого побуту. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом позивачки. З 2005 року до настання смерті [PERSON] , позивач та її мати [PERSON] мешкали разом за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що неодноразово відвідував вказану квартиру, де бачив речі позивача для тривалого побуту. Зазначив, що коли [PERSON] почала хворіти, він неодноразово допомагав позивачці забирати мати з лікарні. Після смерті [PERSON] її похованням займалась її дочка [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 6) 16 січня 2018 року [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та копією лікарського свідоцтва про смерть №31 від 17.01.2018 року. (а.с 7-8) [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна №30-Н/99 від 04 лютого 1999 року, посвідченого Придніпровською товарною біржою, належала квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Придніпровською товарною біржою 04 лютого 1999 року, зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . (а.с. 12) Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 21.02.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини, документально не підтвердженим фактом спільного проживання зі спадкодавцем на день її смерті та оформленим не належним чином правовстановлюючим документом на спадкову квартиру. (а.с. 13-14) Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (стаття 1261 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд виходить з того, що до спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР, оскільки спірний договір було укладено 07 лютого 1999 року, тобто під час дії ЦК Української РСР. Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За частиною першою статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених позовних вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дочкою, померлої [INFO] [PERSON] , а відтак позивач є спадкоємцем першої черги після смерті її матері. З наданої на виконання ухвали суду копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , яка 21 лютого 2020 року зареєстрована державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відомостей про наявність інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять. Так, з Акту, підписаного мешканцями будинку та затвердженого ТОВ «УЮТ-2011» від 23.09.2022 року, вбачається, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з квітня 2016 року і по день смерті [PERSON] [INFO] . (а.с.15) Вказаний факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтвердили допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] та [PERSON] . Також матеріалами справи підтверджується, що за життя [PERSON] на праві власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Придніпровською товарною біржою 04 лютого 1999 року та вказане право власності ніким не оспорюється. За вказаних обставин, враховуючи встановлення судом під час розгляду справи факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] із померлим спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а також враховуючи, що [PERSON] має право на спадкування за законом в силу ст.1264 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом та інші спадкоємці цієї черги відсутні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved