Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить встановити факт смерті громадянина України, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті м. Антрацит, Луганська область, Україна. Просить розглянути справу за його відсутності. Заява обґрунтована тим, що заявник є громадянином України, внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації з Луганської області, м. Антрацит. Наразі фактично проживає в м. Кременчук Полтавської області. [INFO] у м. Антрацит, Луганської області помер батько заявника [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження. Факт смерті батька заявника підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2022, оригінал якої знаходиться на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть видано на території непідконтрольній українській владі заявник вимушений звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту смерті батька заявника. Реєстрація факту смерті та отримання свідоцтва про смерть необхідні заявнику для вчинення подальших юридично значимих дій, в тому числі для вирішення питання щодо спадкування. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до судового розгляду. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, просив заяву розглянути без його участі. Представник заінтересованої особа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву, суд дійшов висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міського управління юстиції Луганської області від 10.06.2002, [PERSON] народився [INFO] в місті Антрацит Луганської області, батьками якого записані [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Як вбачається із копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 09.12.1998, [PERSON] народився [INFO] в м. Антрацит, Луганської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане відділом записів актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 07.04.2022, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №588. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначені статтею 317 ЦПК України, згідно з якою заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»\~воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є\~Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). Відповідно до\~статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені\~Конституцією України\~та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.09.2014 року №1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-V-III «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької областей тимчасово окупованими територіями» та додатку до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII «Про визнання окремих районів, міст. Селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Антрацит Луганської області віднесено до тимчасово окупованої території України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Суд приймає до уваги надані заявником Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом записів актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 07.04.2022, як відомості, які свідчать про факт смерті [PERSON] . При цьому, суд не може визнати зазначені документи належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вони є недійсними і не створюють правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Антрацит Луганської області, Україна. З оглядну на викладене, заява підлягає задоволенню. Враховуючи положення ч. 4\~ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved