Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 25 квітня 2020 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 22. Від даного шлюбу у них дітей немає. Однак, протягом останнього часу сімейне життя між ними не складається, оскільки через різні характери та погляди на життя часто виникають сварки та суперечки, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сім`ї, не має наміру підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Оскільки спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, кожен з них має свій особистий шлях, тому просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 25 квітня 2020 року у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 22 (а. с. 3). Від даного шлюбу у них дітей немає. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, часті сварки та суперечки. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнав, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові\~ витрати\~ підлягають\~ стягненню\~ з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved