Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

27.02.2023 [PERSON] звернувся до Котелевського районного суду Полтавської області з позовом, в якому просив стягнути з Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції компенсацію за нанесену матеріальну шкоду в розмірі 9439,04 гривень та компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень; та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області компенсацію за нанесену матеріальну шкоду в розмірі 6993,09 гривень та компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 08.02.2021 він був притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 дільничним офіцером поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області Матюшенком С.В., яку він оскаржив 19.02.2021. 30 березня 2021 року Котелевським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження №64979196 та звернуто стягнення на його пенсію й в травні було відраховано 727,21 грн. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 26.05.2021 року, постанову поліцейського серії ГАБ № 595895 від 08.02.2021 року, визнано протиправною та скасовано, закрито справу про адміністративне правопорушення. Після набрання рішенням законної сили 11.06.2021 він звернувся із заявою до відділу державної виконавчої служби про негайне повернення стягнутих коштів в розмірі 727,21 грн. на його рахунок. Однак виконавча служба продовжувала користуватися його коштами без його згоди, отримувати прибуток, адже Котелевський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) є юридичною особою приватного права, не є державною (публічного права), а приватною структурою (юридичного права), а тому не може виступати у цивільних відносинах як державний орган, а тому Держава не повинна виплачувати відшкодування за рахунок Держави за нанесену матеріальну та моральну шкоду завдану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів не державної влади. Згідно ст. 509, 510 ЦК України Котелевський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) визнається боржником, а він (позивач) - кредитором. Після подання ним заяви до виконавця про повернення коштів відповідач повинен був виконати такий обов`язок у семиденний термін, але він цього не зробив, а тому відповідно до ст. 549 ЦК України у разі невиконання боржником зобов`язань, він повинен сплатити штраф та пеню від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 551, 611, 625 ЦК України, а також п. 2 ст. 343 Господарського Кодексу України, позивачем визначена загальна сума нарахувань з 19.05.2021 по 25.08.2021 9439,04 грн із зазначенням розрахунку вказаної суми. Після відкриття виконавчого провадження 30.03.2021 року, було звернуто стягання на його пенсію: у травні відраховано 622,37 грн. та 104,83 грн., що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області від 26.05.2021 року. Головне управління Пенсійного фонду у Полтавській області порушило вимоги п. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відрахування з пенсії було проведено не на підставі документу, за яким може бути проведено стягнення, а тому відповідно до п. 2 ст. 107 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ. 21 вересня 2021 року він отримав пенсію, а також повернуту суму 727,21 грн., без виплати компенсації у порядку п. 2 ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до наведеного позивачем розрахунку сума пені, яку повинен виплатити Пенсійний фонд становить 6993,09 грн. Позивачем зазначено, що відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, а також 56 Конституції України, він має право на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади, а також порушення моєї гідності та честі (ст. 297 ЦК України). Розмір заподіяної Котелевським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Головним управлінням Пенсійного фонду у Полтавській області, моральної шкоди, яка полягає у стражданнях, зміну усталеного способу життя, погіршення самопочуття і здоров`я, незаконному позбавлення його коштів для проживання, позивач визначив у 3000 грн з кожного з відповідачів. 21.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю, оскільки підставою для утримання з пенсії [PERSON] 727,21 грн був виконавчий документ, виданий виконавчою службою, а тому дії управління були правомірними, у зв`язку з чим вимоги позивача не підлягають до задоволення у повному обсязі. 03.04.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України, в якому позивач посилається на безпідставність заперечень відповідача. Відзив на позовну заяву від Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшов до суду 08.05.2023 з пропущенням строку для його подання, клопотання про поновлення строку на подання відзиву відповідачем не надано, а тому судом не враховується. Під час судового розгляду позивач підтримав заявлені вимоги з підстав зазначених у позові, зазначив, що не має будь-яких банківських рахунків, пенсійні виплати отримує через установу поштового зв`язку. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від відповідачів надійшли до суду заяви про розгляд справи без участі їх представників. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до постанови ДОП Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області Матюшенка С.В. від 08.02.2021 серії ГАБ №595895 [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 170 грн. Постанова могла бути оскаржена [PERSON] протягом десяти днів з моменту її винесення. Згідно з постановою старшого державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Будко В.Г. від 30.03.2021 року, відкрито виконавче провадження за вказаною постановою серії ГАБ №595895 від 08.02.2021. Відповідно до поданої позивачем копії позовної заяви до Котелевської районного суду Полтавської області [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови ДОП Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області Матюшенка С.В. від 08.02.2021 серії ГАБ №595895 19.02.2021. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як одержувач пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші походи боржника, винесена старшим державним виконавцем Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Будко Вікторією Григорівною 31.03.2021 у виконавчому провадженні ВП №64979196, стягнуто з [PERSON] на користь стятувача (СПД №1 ВП №4) 340,00 грн.; стягувати із доходу боржника по 20 % до погашення заборгованості в повному розмірі, яка становить 727,21 грн. перераховуючи за банківськими реквізитами Котелевського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми). Вказана постанова державного виконавця надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 05.04.2021, На виконання зазначеної постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області у період з травня по червень 2021 року включно стягнуто з пенсії [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 727,21 грн., що підтверджується довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 21.03.2023. На звернення позивача [PERSON] від 24.05.2021 та 01.06.2021 із заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про отримання ним пенсії у меншому розмірі, листами від 26.05.2021 №1600-0304-8/37140 та від 03.06.2021 №1600-0304-8/39661 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача про стягнення суми боргу з його пенсії по виконавчому провадженні ВП №64979196. Згідно з рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 26.05.2023 визнано протиправною та скасовано постанову дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Матюшенком С.В. по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895\~ від 08 лютого 2021 року, та закрито справу про адміністративне правопорушення. 14.06.2021 [PERSON] звернувся до Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про повернення стягнутих коштів на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області у справі №535/196/21, яке набрало законної сили. 29.06.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов лист начальника Котелевського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) А.Васильченко від 18.06.2021 №3534, в якому повідомлено, що [PERSON] у судовому порядку було скасовано виконавчий документ, а тому виникла необхідність повернення стягнутих коштів, крім того до державного виконавця подана боржником заява про повернення цих стягнутих коштів до Пенсійного фонду, на підставі зазначеного просила повідомити чи є можливість повернення стягнутих коштів. На лист Котелевського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 05.07.2021 №1600-0403-8/46254 повідомило, зокрема, що відповідно постанови ВП №64979196 від 31.03.2021 Котелевського районного відділу державної виконавчої служби проведено стягнення з пенсії [PERSON] за період з 01.05.2021 по 30.06.2021 проведено стягнення заборгованості в сумі 727,21 грн. Одночасно зазначено, що в разі повернення стягнутих сум на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, виплата коштів пенсіонеру буде проведена тільки за наявності вимоги державного виконавця із зазначенням причини повернення коштів та припинення стягнення по виконавчому провадженню. Відповідно вимог статті 69 Закону України "Про виконавче провадження" стягнуті кошти перераховані на депозитний рахунок Котелевського районного відділу державної виконавчої служби UA118201720355289002000700304, а саме: 622,38 грн за травень 2021 року - платіжне доручення № 544 від 21.05.2021; 104,83 грн. за червень 2021 року - платіжне доручення № 6598 від 23.06.2021. 20.07.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшла вимога державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 14.07.2021 №4001 надати у строк до 21.07.2021 до відділу реквізити розрахункового рахунку, на який можливо повернути стягнуті кошти з пенсійних виплат [PERSON] . На виконання зазначеної вимоги державного виконавця листом від 20.07.2021 М1600-0403-8/50341 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило банківські реквізити для повернення стягнутих коштів з пенсії [PERSON] . Відповідно до витягу з відомості про повернення коштів до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в серпні 2021 року, 26.08.2021 Котелевським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) по квитанціях №1487, №1488 повернуто на рахунок Головного управління кошти на загальну суму 727,21 грн з приміткою: «повернення надмірно стягнутих коштів з пенсійних виплат [PERSON] ». На звернення [PERSON] від 12.07.2021, листом від 31.08.2021 №1600-0403-8/58883 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області додатково повідомило йому про повернення стягнутих з його пенсії коштів у сумі 727,21 грн. на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та про проведення виплати зазначеної суми з щомісячним розміром пенсії у вересні поточного року. Відповідно до довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] у вересні 2021 року позивачем фактично отримані кошти в сумі 727,21 грн., які були стягнуті з його пенсії протягом травня - червня 2021 року. Факт отримання у вересні 2021 року повернутих коштів в сумі 727,21 грн. не заперечується позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України закріплено право особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.05.2023, Котелевський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за організаційно-правовою формою юридичної особи є органом держаної влади. За змістом статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/7218/16-ц зазначено, що ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 23.12.2019 року у справі №752/4100/17, від 26.12.2019 року у справі №646/7744/17, збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків. Таким чином підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. При розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, Законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173, 1174 ЦК України, і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Отже, шкода підлягає відшкодуванню на підставі статті 1174 ЦК України. При цьому обов`язок такого відшкодування покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна в особі відповідних органів державної виконавчої служби, а також територіальні органи Державної казначейської служби України. Підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 24.12.2019 у справі № 461/3508/17. Під час судового розгляду справи позивач пояснив, що до суду з позовом про визнання дій відповідачів неправомірними не звертався. Судові рішення щодо неправомірності дій відповідачів не ухвалювалися. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. За приписами частин 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом. Частиною 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (стаття 69 Закону України «Про виконавче провадження»). Відрахування з пенсій урегульовано частиною 2 статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. 3 пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Правовідносини між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області виникли з приводу виконання постанови державного виконавця від 31.03.2021 у виконавчому провадженні ВП № 64979196 і регулюються положеннями частини 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». На виконання постанови державного виконавця ВІ № 64979196 від 31.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника у період з травня по червень 2021 року включно стягнуто з пенсії [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 727,21 грн., які перераховувалися на депозитний рахунок виконавчої служби. Постанова державного виконавця від 31.03.2021 ВП № 64979196 містила вказівку про перерахування утриманих коштів заборгованості за банківськими реквізитами Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). За наведених обставин, виплату пенсії [PERSON] у період з травня по червень 2021 року з відрахуванням не слід розуміти як невиплату пенсії у повному розмірі з вини органу, що призначає і виплачує пенсію у розумінні частини 2 статті 46 Закону Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з ч.3 ст.107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України. Оскільки судом не встановлено неправомірності дій чи бездіяльності пенсійного органу щодо не проведення перерахунку чи нарахування певних видів доплат, відсутні підстави для задоволення позовних вимог і щодо нарахування пені з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України. Згідно з пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280\~Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до частини другої\~статті 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.\~Статтею 73 цього Закону\~визначений вичерпний перелік цілей, на які використовуються кошти Пенсійного фонду України, і встановлено заборону використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Відшкодування моральної шкоди цим Законом не передбачено. Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що не має законодавчих та інших правових підстав щодо виплати з коштів Пенсійного фонду України будь-яких відшкодувань моральної шкоди, так як бюджетом Пенсійного фонду України, який кожного року затверджується Кабінетом Міністрів України, не передбачено витрат на зазначені цілі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 04.07.2018 у справі №281/46/16-ц. Враховуючи вище викладене, у задоволенні позовних вимог слід [PERSON] відмовити у повному обсязі, судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed