Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Стислий виклад позиція позивача та відповідача. 23 лютого 2023 року [PERSON] , звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини інваліда ІІ групи. В обгрунування позовних вимог зазначила , що 17 серпня 2013 року вона уперше уклала шлюб з відповідачем, про, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, видане свідоцтво про шлюб. На сьогодні шлюб між сторонами розірваний. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю , знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач щомісячно сплачує визначені рішення суду аліменти. Джерелом доходів позивачки є державна соціальна допомога особі з інвалідністю. Майже всі кошти, які отримує позивачка витрачаються на лікування. Відсутність добровільного утримання відповідачем своєї непрацюючої дружини, ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивачка, має хронічний діагноз у зв`язку з чим їй встановлено безстроково інвалідність ІІ групи. Зазначає, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти, як на утримання дочки, так і дружини, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Враховуючи надані суду докази и пояснення , позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 8000.00 гривень щомісячно, але не менше ніж 1/6 частки від усіх видів доходу відповідача, починаючи з дати звернення з цим позовом. Представник позивача адвокат Рева\~С.Л підтримала позові вимоги та прохала їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні яке відбулось в режимі відеоконференеції проти задоволення позовних вимог заперечував. Свої заперечення обґрунтував в письмових поясненнях, зазначив, що дійсно перебував з позивачем у зареєстрованому шлюбі. Ще до його укладання позивач страждала на захворювання вуха, пізніше вона лікувалась, після розірвання шлюбу їй була встановлена інвалідність. Він проживає в Луганської області, не працює. Сплачує аліменти на утримання спільної доньку. Здебільше це робити йому допомагають батьки пенсіонери, враховуючи відсутність постійного заробітку. Окрім того, зазначає,що позивач має встановлену пенсію, з її розрахунків вбачається ,що державна пенсія може надати їй можливість лікування два рази на рік, а також сплачувати по ранкам, він не може надавати їй матеріальну допомогу оскільки офіційно не працює, має мінливі доходи та не постійні підробітки. Окрім того вважає,що позивачем не доведений той факт ,що вона потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 Сімейного кодексу України. Представник відповідача адвокат Чумаченко С.О в судовому засіданні в режимі відеоконференеції заперечував проти позову, зазначив ,що позивачем не надано жодного допустимого та належного доказу на підтвердження пред`явлених вимог. Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії по\~справі Ухвалою суд від 15 березня 2023 року позову заяву прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28 березня 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] \~адвоката Чумаченко\~С.О., в якому він зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Так, підставою звернення [PERSON] до суду із вказаними позовом стали положення ч. 1-3 ст. 75 Сімейного кодексу України, згідно яких передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріально допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи. Вказує, що позивачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, атому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 Сімейного кодексу України. Стосовно твердження настання інвалідності під час шлюбу зазначає наступне, що сторони перебували у шлюбі з 14 лютого 2018 року, фактичні шлюбні відносини припинили у 2021 році. З довідки до акта огляду МСЕК від 21 грудня 2016 року серія 10ААВ № 814625 слідує, що позивач була інвалідом до укладення шлюбу. Відповідач надає щомісячно аліменти на утримання доньки у розмірі в середньому від 5500-7750 гривень на місяць на банківську картку позивача. Щодо інших тверджень позивача вказує, що вона проходить лікування, при цьому посилається на документи 2021 року. На підставі викладених доводів просив у задоволенні позову відмовити. 29 березня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив. Відповідно до вказаного вважає, що відповідач не спростував позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов підлягає до повного задоволення. 04 квітня 2023 року до суду надійшли заперечення від представника відповідача [PERSON] \~адвоката Чумаченко\~С.О., в якому він зазначає, що позивачка може працювати, що прямо вказано у довідці до акту огляду МСЕК. Позивачка працює, що сама неодноразово підтверджувала. Також, має їй на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , проте фактично вона проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із бабусею, скоріш за все надає свою квартину в оренду й отримує додатковий дохід. У позивачки не виникало права на утримання за час шлюбу, оскільки отримала інвалідність до та не під час шлюбу з відповідачем. Вище вказане свідчить, що позовна заява є безпідставною та не обґрунтованою, позовна заява є такою, що не підлягає задоволенню. 10 квітня 2023 року до суду надійшли заперечення на заперечення відповідача на відповідь на відзив. 11 квітня 2023 року на виконання ухвали суду від 30 березня 2023 року про витребовування доказів було надано медичну документацію щодо встановлення інвалідності [PERSON] , [INFO] . 20 квітня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача [PERSON] адвоката Чумаченко С.О. в яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши письмові докази у їх сукупності, приймає рішення про таке . Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Зі свідоцтва про шлюб ,серії [NUMBER] від 17 серпня 2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській област і та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 27 травня 2016 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») зареєстрували шлюб 17 серпня 2013 року (т 1 а.с. 12, 14). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 28 січня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т. 1 а.с. 15). З свідоцтва про шлюбу слідує, що відділом РАЦС Адміністрації Великого Новгороду Новгородської області РФ 14 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 2018 року (т. 1 а.с. 16). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 11 травня 2022 року шлюб між сторонами припинено (т. 2 а.с. 58, 59-60). Довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 507290 від 27 липня 2021 року, встановлено ІІ групу інвалідності на загальних підставах безстроково (т.1 а.с. 18). З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16 липня 2021 року, рахунків з лабораторії 24 грудня 2021 року, 02 лютого 2022 року, 20 грудня 2021 року, довідкою виданою КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради від 14 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку у лікаря-невролога, потребує постійного прийому ліків, перебувала на лікуванні, проходила лабораторне обстеження (т. 1 а.с. 19-25). Відповідно до довідки про доходи № 2866549066883813 від 10 січня 2023 року [PERSON] перебуває на обліку в Чорноморському об`єднаному ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року складає 14000.00 гривень (т. 1 а.с. 26). З квитанцій від 27 січня 2023 року та від 09 січня 2023 слідує, що [PERSON] здійснює оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , (т. 1 а.с. 27-28, т. 2 а.с. 68-72). Із розрахунку сплачених відповідачем аліментів на утримання дитини та чеків про грошові перекази вбачається, що з червня 2021 року по березень 2023 року всього сплачено на суму 170 558.69 гривень (т. 1 а.с. 75, 76-94). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23 березня 2023 року слідує, що на праві приватної власності у [PERSON] перебуває квартира за адресою : [ADDRESS] , ( т. 1а.с. 93, Т. 2 а.с. 73-75). Копією трудової книжки серії [NUMBER] виданої 20 червня 2005 року на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ) встановлено, що 31 липня 2014 року була звільнена у зв`язку із скороченням, 13 грудня 2014 року є відмітка про призначення пенсії (т. 1 а.с. 94-97). Комунальна Установа «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» було надано медичну документацію щодо встановлення інвалідності [PERSON] , [INFO] . З якої вбачається що остання 22 грудня 2014 року, 18 грудня 2015 року, 16 грудня 2016 року, 25 липня 2019 року, 21 липня 2021 року була направлена на медико-соціальну експертну комісію. Зазначено час настання інвалідності 23 грудня 2014 року (т. 2 а.с. 84-175). Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15\~Цивільного кодексу\~України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 Сімпейного кодексу України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Згідно положень ст.79\~Сімейного кодексу\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз норм статей 75 і 76\~Сімейного кодексу\~України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення, наявна можливість надання матеріальної допомогти. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц). Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» визначено що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року , становить 2093 гривень. Встановлено, що розмір пенсії позивача становить - 2500 грн. на місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.12,81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна дове \~ \~ \~ \~сти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивач зазначила ,що захворіла ще до укладання шлюбу, інвалідність, згідно наданих довідок отримала після його розірвання. Надані докази свідчать про те ,що позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Посилання позивача про необхідність щомісячних витрат на лікування , сплату комунальних платежів , а також можливість відповідача сплачувати 8000.00 грн. щомісячно , допустимими та належними доказами не підтверджено. Припущення позивача ,що відповідач працює та має дохід без укладання трудових договорів не може бути взятим судом до уваги, оскільки допустимими та належними доказами не підтверджено. Відповідач в судовому засіданні зазначив , що хоча він і є працездатним, однак не працює, сплачує аліменти на утримання доньки в більшому розміру ніж зазначено рішенням суду, має батьків пенсіонерів , які допомагають йому, тому матеріально не може забезпечити колишню дружину, яка хоча і є інвалідом ІІ групи але може працювати . Висновки суду. Враховуючи встановлені обставини у справі ,оцінивши надані докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є не доведеними та такими ,що не підлягають задоволенню. Судові витрати: Судові витрати в справі - судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову в суд, суд відносить на рахунок держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed