Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи. Позовна заява обґрунтована, тим що [PERSON] добросовісно, безперервно, відкрито та понад 10 років володіє та користується нерухомим майном, а саме виробничим будинком з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що за весь час (більше 10 років) володіння та користування вищезазначеним нерухомим майном, ним за власний рахунок здійснювалося утримання та ремонт цього майна. Окрім цього, він постійно підтримував виробничий будинок у належному стані та використовував його за цільовим призначенням. Суб`єктом, що має відповідний кваліфікований сертифікат, Колективним підприємством «Кіровоградський земельно-кадастровий центр», за замовленням позивача було розроблено Технічний паспорт виробничого будинку виданий 27 жовтня 2022 року, який в собі містить схеми розташування будівель та споруд, плани нежитлової будівлі, експлікації приміщень та характеристики будинку, господарських будівель та споруд. В подальшому ФОП « [PERSON] » розроблено звіт про оцінку майна, об`єктом оцінки якого і є виробничий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто виробничий будинок, що є предметом спору у даному випадку, вартість якого становить 1162011 гривень. Комісією Маловисківської міської ради під час розгляду звернення позивача, щодо необхідності підтвердження факту користування та володіння об`єктом нерухомого майна, проведено обстеження до якого також залучено свідків. За результатами обстеження встановлено, що зазначені приміщення знаходяться у задовільному стані та використовуються заявником (позивачем) за функціональним призначенням понад 10 років та складено від 21 грудня 2022 року, що затверджений безпосередньо міським головою 21 грудня 2022 року. Відповідно до довідки Кіровоградського обласного бюро інвентаризації № 549486 від 21 лютого 2023 року, право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] за архівними даними реєстрових книг Маловисківської дільниці БТІ не зареєстровано. Також Інформаційна довідка № 323512420 від 21 лютого 2023 року підтверджує відсутність права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вищевикладене та статтю 344 ЦПК України, пункти 5 та 9 Постанови № 5 від 7 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», висновки Верховного Суду України у Постановах по справах № 201/12550/16-ц від 4 липня 2018 року, № 571/1099/16-ц від 27 вересня 2018 року, № 683/2047/16-ц від 31 жовтня 2018 року, правову позицію Верховного Суду викладену у Постановах по справах № 924/925/17 від 5 червня 2018 року та № 922/1574/17 від 22 травня 2018 року, вважає, що він добросовісно, безперервно, відкрито та понад 10 років володіє зазначеним майном, а тому позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю вважає обґрунтованим, підтвердженим та просить його задовольнити. Щодо правової позиції відповідача. Відповідач відзив на позов не подав. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). Копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви із доданими до неї матеріалами отримав 24 березня 2023 року, про що свідчить відповідний запис у судовій розписці (а.с. 54). Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви ( клопотання) учасників справи. 28 березня 2023 року від міського голови Гульдаса Ю.Л. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Маловисківської міської ради. Маловисківська міська рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. 28 березня 2023 року від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та задовольнити позов в повному обсязі. 17 квітня 2023 року від міського голови Гульдаса Ю.Л. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Маловисківської міської ради. Маловисківська міська рада визнає позовні вимоги в повному обсязі, заперечень щодо задоволення позовних вимог - не має. Рух справи. До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 3 березня 2023 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 березня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 7 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 5 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Встановлені судом фактичні обставини справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 28 грудня 2021 року (код тер підрозділу УДМС 3523) [PERSON] народився [INFO] . Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 146 від 27 січня 2022 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акта б/н від 21 грудня 2022 року Комісією Маловисківської міської ради під час розгляду звернення [PERSON] , щодо необхідності підтвердження факту користування та володіння об`єктом нерухомого майна, провела обстеження у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , об`єктів нерухомого майна відповідно до технічного паспорту Т101:7821-5879-20914-3715 виготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] , нежитлова будівля (склад) «А» площею 333,8 кв.м. нежитлова будівля (склад) «Б» площею 347,1 кв.м. які знаходяться за адресою [ADDRESS] . За результати візуального обстеження встановлено, що вищевказані приміщення знаходяться у задовільному технічному стані та використовується заявником, [PERSON] за функціональним призначенням понад 10 років. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер довідки 331309467 від 5 травня 2023 року) - відсутнє право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями викладеними в довідці Кіровоградського обласного бюро інвентаризації № 549486 від 21 лютого 2023 року, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , за архівними даними реєстрових книг Маловисківської дільниці БТІ не зареєстровано. Відповідно до звіту про оцінку майна від 10 листопада 2022 року, складеного ФОП « [PERSON] », об`єктом оцінки якого і є виробничий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оціночна вартість об`єкта оцінки, становить 1162011 гривень, без урахування ПДВ. 27 жовтня 2022 року Колективним підприємством «Кіровоградський земельно-кадастровий центр», видано Технічний паспорт виробничого будинку, який в собі містить схеми розташування будівель та споруд, плани нежитлової будівлі, експлікації приміщень та характеристики будинку, господарських будівель та споруд розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до відповіді № 60506 від 5 травня 2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФГ «Світанок» зареєстровано за місцезнаходженням [ADDRESS] . Керівник господарства з 4 березня 2023 року - [PERSON] . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснив, що понад 10 років користується цією будівлею добросовісно та відкрито. За адресою [ADDRESS] знаходиться склад для зберігання зерна, з якого часу не пам`ятає з часу, орієнтовно з 1992-1994 року народження. Вказав, що він провів ремонт зазначеної будівлі. Користування будівлею розпочав з 2010 (2011) року, зберігав зерно та ремонтував техніку. На запитання головуючого судді вказав, що у 2010 році йому було 16-17 років, школу закінчив у 2014 році. Головою ФГ «Світанок» став 4 квітня 2023 року, а до цього був заступником голови ФГ «[PERSON]». Повідомив, що будівля була голови колгоспу «Родіна» [PERSON] (його бабусі, що померла у жовтні 2022 року), яка запропонувала щоб він займався в ньому своїми справами і яка почала користуватися також цим майном, оскільки раніше була головою цього КСП. Позивачу невідомо чи розпайований вказаний колгосп, йому не відомо до кого з колишніх кленів КСП відійшов майновий пай у вигляді вказаного нерухомого майна. Також позивачу не відомо хто є власником землі під будівлями. Господарську діяльність за адресою місце знаходження нерухомого майна він здійснює зі своїм братом - [PERSON] , який також користується об`єктами нерухомого майна право власності на яке просить визнати за собою позивач в порядку набувальної давності. Позивач пояснив, що оплату комунальних послуг за місцем знаходження нерухомого майна здійснювала його померла баба [PERSON] .. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом позивача, в судовому засіданні показав, що він є головою СФГ «[PERSON]», зазначив, що даною будівлею він користується разом з [PERSON] , тобто з позивачем, зберігаючи в ньому зерно 2 господарств СФГ «Світанок» і ФГ «[PERSON]» та за цією адресою зареєстровано місце знаходження ФГ «[PERSON]». Крім того, свідок показав, що раніше будівлями, нерухомим майном право власності на яке просить визнати позивач, користувався їхній з позивачем батько та їхня бабуся [PERSON] , яка була головою колгоспу «Родіна». Мотиви суду. Представник відповідач у своїх заявах адресованих суду вказував, що просить проводити судовий розгляд у відсутність їхнього представника та не заперечує проти задоволення позову. Щодо визнання позовних вимог відповідачем, яке представник відповідача відобразив у словосполученні «відповідач не заперечує проти задоволення позову», то суд зазначає наступне. Згідно із частиною 1 статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності або добровільності їх визнання. Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності. А тому, у разі, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зазначене повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2022 року по справі № 675/2136/19. Суд зазначає, що за даних підстав та предмету позову, його обґрунтування, суд не може прийняти як підставу для задоволення позову, тому відмовляє в прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки рішення суду у вказаній справі вливає на права та обов`язки інших осіб (колишніх членів КСП «Родіна»), в тому числі й Держави Україна. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частиною 1 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до вимог стаття 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, визначені у статті 344 ЦК України. Згідно частини 1, 2, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. В даній категорії спорів, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності, позивачем має бути доведено відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. З наданих позивачами копій документів взагалі не вбачається факт володіння ними будівлею розташованою [ADDRESS] протягом 10 років. Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18). Враховуючи умови набуття права власності за набувальною давністю, за змістом частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник. За змістом статті 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування лягає на позивача. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він відкрито та вільно користується спірною будівлею починаючи з 2010 року. Відповідно до статті 50 ЦПК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно зі статтею 35 ЦПК України повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і яка бажає займатися підприємницькою діяльністю. За наявності письмової згоди на це батьків (усиновлювачів), піклувальника або органу опіки та піклування така особа може бути зареєстрована як підприємець. У цьому разі фізична особа набуває повної цивільної дієздатності з моменту державної реєстрації її як підприємця. Повна цивільна дієздатність, надана фізичній особі, поширюється на усі цивільні права та обов`язки. Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює твердження позивача проте що він почав користуватися спірним нерухомим майном у 2010 (2011) році, оскільки з 15 червня 2010 року [PERSON] виповнилось лише 14 років і він навчався у школі. На переконання суду пояснення позивача щодо початку строку користування спірним майном є такими, що не відповідають дійсності та спрямовані на введення в оману суд щодо фактичних обставин справи. Крім того, в судовому засіданні як сам позивач, так і допитаний свідок [PERSON] (його брат) пояснили, що вказаним майном володіли і їхній батько який помер, їхня баба [PERSON] , яка померла у жовтні 2022 року, так і сам свідок. Суд висновує, що позивачем не надано доказів набуття прав на спірне нерухоме майно починаючи з 2010 (2011) року та здійснення ним господарської діяльності за період з 2010 року до моменту звернення до суду одноособово, зважаючи на те, що позивач просить визнати право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами [ADDRESS] . Крім того, позивачем не підтверджено як факту безперервного користування вищевказаною будівлею, так і факту звернення до органу державної влади або органу місцевого самоврядування щодо набуття права власності на майно на підставі набувальної давності, а в подальшому за давністю користування і крім того, позивачу на даний час відомо, що спірне нерухоме майно було у власності КСП «Родіна», тобто у цього майна був власник, а його близькі родичі користувалися цим майном. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог в частині визнання права власності, позов задоволенню не підлягає. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору у справі не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed