Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

16.12.2022 р. КНП «Сновський центр первинної медичної допомоги» Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу в сумі 80500, 00 грн за порушення умов Програми місцевих стимулів для медичних працівників КНП «Сновська ЦРЛ» на 2020-2022 роки, затвердженої рішенням 42 сесії 7 скликання № 4-42/VI від 20.12.2019 р. у зв`язку зі звільненням з посади лікаря загальної практики сімейної медицини. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням 42 сесії 7 скликання № 4-42/VI від 20.12.2019 р. Сновською міською радою прийнято програму місцевих стимулів для медичних працівників КНП «Сновська ЦРЛ» на 2020-2022 роки. До Сновської міської ради надійшло звернення медичного директора КНП «Сновський центр ПМД» Тарасюк Н. Й. № 02-33 від 03.09.2021 р. щодо виділення матеріальної допомоги молодому спеціалісту, лікарю загальної практики сімейної медицини Здрелько Л. Б., яка прийнята на роботу згідно наказу КНП «Сновський ЦПМД» № 57о від 03.08.2021 р. На підставі розпорядження про виділення коштів загального фонду місцевих бюджетів з рахунку № [NUMBER] від 30.09.2021 р. № 310 фінансовим відділом Сновської міської ради перераховано 100000, 00 грн на особистий рахунок КНП «Сновський ЦПМД». На підставі наказу КНП «Сновський ЦПМД» № 82-о від 30.09.2021 р. [PERSON] 07.10.2021 р. зараховано 80500 грн матеріальної допомоги з урахуванням податків (18000 грн та 1500 грн). За доводами позивача, згідно заяви [PERSON] про надання одноразової матеріальної допомоги від 07.09.2019 р. та положень програми, остання була ознайомлена з умовами надання одноразової матеріальної допомоги, а саме з тим, що у разі звільнення з посади лікаря, вказана матеріальна допомога підлягає поверненню на рахунок КНП «Сновський ЦПМД» у повному обсязі. Як зазначає позивач, [PERSON] 29.11.2021 р. була звільнена із займаної посади за власним бажанням, виділені їй кошти у встановленому порядку повернуті не були. За доводами позивача, генеральним директором КНП «Сновський ЦПМД» 29.11.2021 р. за № 02-453 [PERSON] було вручено попередження про повернення грошових коштів. Також 01.11.2022 р. за № 02-262 та 14.12.2021 р. за № 02-472 на адресу відповідача позивачем було направлено претензії з аналогічною вимогою, які відповідачем були проігноровані. Як зазначає позивач, на день подання позовної заяви [PERSON] не повернула кошти. Від укладення розписки-зобов`язання про повернення грошових коштів частинами відповідач відмовилася. Справу передано судді-доповідачу 16.12.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.12.2022 р. позовну заяву було залишено без руху. 26.12.2022 р. недоліки позовної заяви було усунуто. 28.12.2022 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 28.12.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 23.01.2023 р. 04.01.2023 р. надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху. 10.01.2023 р. надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований за вх. № 86, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Як зазначає відповідач, вона дійсно отримала грошові кошти у вказаному позивачем розмірі. Відповідач звертає увагу на те, що як вбачається із тексту рішення Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 21.09.2021 р. № 8-10/VIII актуальною назвою програми, на підставі якої виділялися кошти, є «Програма місцевих стимулів для медичних працівників Сновської ОТГ на 2020-2022 роки». Саме на підставі вказаної програми (зі змінами від 23.06.2020 р.) відповідач просила виділити їй матеріальну допомогу як молодому спеціалісту у власній заяві на ім`я голови Сновської міської ради [PERSON] від 07.09.2021 р. Також відповідач звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній такий документ, як заява [PERSON] від 09.07.2019 р. Відповідач допускає, що позивач мав на увазі заяву відповідача від 09.07.2021 р. За доводами відповідача, із тексту заяви можна чітко встановити, що відповідач просить матеріальну допомогу згідно програми в редакції від 23.06.2020 р., а також що вона ознайомлена з умовами отримання матеріальної допомоги, а саме щодо відпрацювання не менше 5 років у місцевому закладі охорони здоров`я. Також відповідач зазначає про відсутність у матеріалах справи додатку до програми, а додана позивачем до позовної заяви програма не містить положень чи умов щодо повернення матеріальної допомоги. За доводами відповідача у матеріалах справи відсутні взагалі будь-які документ, доказ, посилання на закон чи норму права, що можуть свідчити про зобов`язання [PERSON] повернути матеріальну допомогу. Як зазначає відповідач, заява відповідача від 07.09.2021 р. сама по собі не може бути достатнім доказом прийняття будь-яких зобов`язань. Але навіть виходячи із тексту заяви, відповідач не порушила жодних умов отримання матеріальної допомоги, а саме щодо відпрацювання найменше 5 років у місцевому закладі охорони здоров`я. За доводами відповідача 29.11.2021 р. [PERSON] була звільнена із посади лікаря загальної практики сімейної медицини амбулаторії ЗПСМ м. Сновськ за власним бажанням, що визнається відповідачем, однак згідно наказу ФОП [PERSON] від 12.11.2021 р. № 3 [PERSON] було прийнято на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини на умовах неповного робочого дня з 15.11.2021 р., а згідно наказу № 3П від 01.12.2021 р. [PERSON] було прийнято на вказану посаду на умовах повного робочого дня. За доводами відповідача, місцем провадження медичної практики ФОП Робейко є: [ADDRESS] . Крім того, відповідач просить стягнути з позивача судові витрати у розмірі 8000, 00 грн. 23.01.2023 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці на підставі наказу голови Щорського районного суду Чернігівської області від 05.01.2023 р. № 1-в «Про надання частини щорічної основної відпустки [PERSON] ». 07.02.2023 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці на підставі наказу голови Щорського районного суду Чернігівської області від 02.02.2023 р. № 3-в «Про надання додаткової оплачуваної відпустки у зв`язку з навчанням [PERSON] ». 17.02.2023 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, зареєстроване за вх. № 463. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 21.02.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання було задоволено, відкладено підготовче засідання на 14.03.2023 р. 14.03.2023 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. 29.03.2023 р. від Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, зареєстроване за вх. № 875. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.03.2023 р., постановленої без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху з мотивів, оголошених судом, що зафіксовано під час фіксування судового процесу технічними засобами. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.03.2023 р. клопотання позивача про витребування доказів та інформації задоволено. Витребувано від Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області копії усіх додатків, а також змін і доповнень до Програми місцевих стимулів для медичних працівників Сновської ОТГ на 2020-2022 роки (Програми місцевих стимулів для медичних працівників КНП «Сновська ЦРЛ» на 2020-2022 роки). Витребувано від Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області інформацію про те, яким документом внутрішнього чи зовнішнього документообігу передбачено заявний характер отримання одноразової матеріальної допомоги, що є предметом позову, та відповідні докази, що це підтверджують. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2023 р. 05.04.2023 р. від Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області надійшло клопотання про долучення доказів, зареєстроване за вх. № 1048, в якому третя особа надає пояснення та зазначає, що [PERSON] відповідно до наказу КНП «Сновський центр первинної допомоги» № 57-О від 03.08.2021 р. була прийнята на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини амбулаторії ЗПСМ м. Сновськ. 07.09.2021 р. лікар комунального закладу громади звернувся із заявою про надання їй одноразової матеріальної допомоги, відповідно до програми місцевих стимулів та отримала за вирахуванням податків та зборів 80500, 00 грн. З порядком отримання вказаних коштів [PERSON] була ознайомлена, зокрема про їх необхідність повернення комунальному закладу охорони здоров`я в разі звільнення з посади у продовж 5 років. Згідно наказу «Сновський ЦПМД» № 99-О від 29.11.2021 р. [PERSON] була звільнена за власним бажанням. За доводами третьої особи добровільно повернути кошти відповідач відмовилася, що підтверджується складеним за проханням чоловіка [PERSON] зобов`язання, яке не підписано відповідачем. Сновська міська рада Корюківського району Чернігівської області зазначає, що одноразова матеріальна допомога виділяється з місцевого бюджету громади у відповідності до положень програми та не є обов`язковою виплатою. Третя особа вважає, що у програмі місцевих стимулів для лікарів громади мається на увазі, що вказана програма стосується саме лікарів закладів охорони здоров`я комунальної форми власності, оскільки кошти місцевого бюджету в межах вказаної програми не можуть витрачатися на потреби приватних закладів аналогічної спрямованості. Сновська міська рада Корюківського району Ченігівської області звертає увагу на ту обставину, що ФОП [PERSON] не зареєстрована як ФОП на території Сновської громади і будь-які податки та збори до місцевого бюджету не сплачує. У судовому засіданні 26.04.2023 р. представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Також пояснила, що на момент виникнення спірних правовідносин приватних медичних закладів на території громади не було. Крім того, представник позивача зазначила, що якби [PERSON] перейшла з одного комунального медичного закладу до іншого в межах територіальної громади, то не було б необхідності звертатися з позовом. Представник третьої особи просив позов задовольнити, зазначивши, що відповідач після звільнення не виконала обов`язок з повернення суми матеріальної допомоги. Також зазначив, що на час виплати матеріальної допомоги приватних медичних закладів не було, а програма стосується саме комунальних медичних закладів. Крім того, представник третьої особи зазначив, що ознайомлення з програмою медичних працівників відбувалося шляхом надання їм тесту програми, також програма розміщена на сайті міської ради. [PERSON] пояснив, що під зміною місця роботи у програмі розуміється переведення на іншу посаду в межах КНП. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, акцентувавши увагу на тому, що обов`язок відповідача повернути кошти нічим не передбачений. Зауважив, що за межі територіальної громади відповідач не виїжджала. На запитання головуючого судді представник відповідача повідомив, що при влаштуванні на роботу матеріальна допомога не мала для відповідача вирішального значення, оскільки відповідач планувала працювати за місцем свого проживання, а медичний заклад був дійсно єдиним. Однак, при прийнятті рішення про звільнення обізнаність відповідача про необхідність повернення коштів мала б для неї вирішальне значення. Вона б не звільнялася, якби знала, що їй необхідно повернути кошти. Але після того, як таке рішення було прийнято, і через це склалися неприязні відносини з позивачем, дана обставина, що стала їй відома при звільненні, вже не мала для неї вирішального значення. Крім того, в подальшому вона звернулася за юридичною консультацією та з`ясувала, що відсутні правові підстави для повернення коштів. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 26.04.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву у судовому засіданні до 15.05.2023 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 15.05.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 16.05.2023 р. У судовому засіданні 16.05.2023 р. представник позивача просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Акцентував увагу на тому, що [PERSON] продовжує працювати на посаді лікаря в медичному закладі на території громади та надає медичні послуги населенню. Також зауважив, що надана третьою особою розписка підпису відповідача не містить. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що додаток до рішення міської ради від 25.02.2021 р. був опублікований 02.03.2021 р. на сайті міської ради. Оприлюднення рішень міської ради передбачено рішенням міської ради від 25.05.2017 р. № 7-7/VIIІ. Звернув увагу на те, що міська рада є засновником та власником всіх комунальних закладів громади, що підтверджується статутом позивача. Також пояснив, що у програмі під звільненням розуміється звільнення з посади лікаря із медичного закладу, а під зміною місця роботи виїзд за межі ОТГ для здійснення медичної практики. Позов просив задовольнити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, зважає на таке. Як свідчать обставини справи, [PERSON] прийнято на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини амбулаторії ЗПСМ м. Сновськ до КНП «Сновський центр первинної медичної допомоги» з 03.08.2021 р. 07.10.2021 р. відповідачу на підставі платіжного доручення № 382 від 06.10.2021 р. органом казначейства було перераховано одноразову матеріальну допомогу у розмірі 80500, 00 грн. Підстава платіжного доручення: рішення сесії Сновської міської ради № 8-10/VIII від 21.09.2021 р. 29.11.2021 р. листом № 02-453 позивач попередив відповідача про необхідність повернення коштів у день звільнення. Також позивач звертався до відповідача із відповідними претензіями від 01.11.2022 р. № 02-262 та від 14.12.2021 р. № 02-472. 29.11.2021 р. відповідач звільнена з роботи за власним бажанням. [PERSON] працює на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 15.11.2021 р. за сумісництвом, та з 01.12.2021 р. без такого. Місцезнаходженням ФОП [PERSON] є: [ADDRESS] , види економічної діяльності: 86.21 Загальна медична практика (основний), 86.22 Спеціалізована медична практика, 86.90 Інша діяльність у сфері охорони здоров`я. Місцем провадження господарської діяльності з медичної практики ФОП [PERSON] є: [ADDRESS] , в тому числі, за спеціальністю: загальна практика сімейна медицина. Вказані обставини не заперечуються учасниками справи та в силу положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Також судом встановлено, що рішенням сорок другої сесії сьомого скликання Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 20.12.2019 р. № 4-42/VII було затверджено Програму місцевих стимулів для медичних працівників КНП «Сновська ЦРЛ» на 2020-2022 роки (а. с. 5-9, 191-195 Т. 1). У преамбулі вказаного рішення зазначено: «з метою підвищення соціального захисту медичних працівників, заохочення їх до праці в громаді» (а. с. 5 Т. 1). Згідно паспорта вказаної програми учасниками програми зазначені: «Сновська міська рада, КНП «Сновська ЦРЛ» (а. с. 6 Т. 1). Рішенням сорок восьмої сесії сьомого скликання Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 23.06.2020 р. № 8-48/VII «Про внесення змін до назви та змісту Програми місцевих стимулів для медичних стимулів КНП «Сновська ЦРЛ» на 2020-2022 роки» поширено дію Програми місцевих стимулів для медичних стимулів КНП «Сновська ЦРЛ» на працівників КНП «Сновський ЦПМД» шляхом внесення відповідних змін до назви та тесту Програми, змінивши словосполучення «медичні працівники КНП «Сновська ЦРЛ» на медичні працівники «Сновської ОТГ» та «КНП «Сновська ЦРЛ» на «медичні заклади громади» відповідно до змісту у всіх відмінках (а. с. 84-88, 196 Т. 1). Рішенням четвертої сесії восьмого скликання Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 25.02.2021 р. № 5-4/VIIІ «Про внесення змін до Програми місцевих стимулів для медичних працівників Сновської ОТГ на 2020-2022 роки» (далі - Програма) внесено зміни до розділу 9 Програми «Заходи Програми місцевих стимулів для медичних працівників Сновської ОТГ на 2020 2022 роки», доповнивши його п. 4 згідно додатку (а. с. 201 Т. 1). Як вбачається із вказаного додатку, п. 4 передбачає встановлення та виплату одноразової матеріальної допомоги молодим спеціалістам. Відповідальними за виконання визначено медичні заклади громади, джерело фінансування бюджет Сновської ОТГ, орієнтовані обсяги фінансування (вартість) на рік на одного лікаря 100000, 00 грн. У примітці зазначено: «Одноразова матеріальна допомога відповідно до п. 4 надається новопризначеним молодим фахівцям (лікарям), які мають пропрацювати у медичному закладі Сновської територіальної громади не менше 5 років, про що складається розписка. У разі звільнення або зміни місця роботи, пов`язаної з виїздом за межі територіальної громади з ініціативи лікаря, останній має повернути отримані кошти. При звільненні лікаря в разі смерті, тривалої хвороби, яка спричинила таке звільнення або внаслідок обставин, визначених ст. 617 ЦК України, отримані кошти не повертаються. Одноразова матеріальна допомога виплачується лікарям лише у разі їх відмови від службового житла, яке видається лікарям відповідно до Програми забезпечення житлом лікарів Сновської територіальної громади на 2021-2023 роки (затверджена рішенням 2 сесії міської ради 24 грудня 2020 р. № 12-2/VIII) (а. с. 202 Т. 1). Згідно копії заяви [PERSON] від 07.09.2021 р., адресованої голові Сновської міської ради Медведьову О. О. (дата та номер реєстрації вхідної кореспонденції відсутні), [PERSON] звернулася щодо надання їй одноразової грошової допомоги у розмірі 100000, 00 грн як молодому спеціалісту. У заяві зазначено, що [PERSON] з умовами отримання допомоги, а саме щодо відпрацювання найменше 5 років у місцевому закладі охорони здоров`я ознайомлена а також міститься посилання на Програму місцевих стимулів для медичних працівників КНП «Сновський ЦПМД», затверджену рішенням 42 сесії сьомого скликання від 20.12.2019 р. № 4-42/VII зі змінами відповідно до рішення 48 сесії сьомого скликання від 23.06.2020 р. № 8-48/VII (а. с. 12 Т. 1). Згідно наказу КНП «Сновський центр первинної медичної допомоги» Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 30.09.2021 р. № 82-О «Про виплату одноразової матеріальної допомоги молодому спеціалісту лікарю [PERSON] КНП «Сновський центр ПМД» зазначено: виплатити одноразову матеріальну допомогу молодому спеціалісту лікарю загальної практики сімейної медицини [PERSON] в розмірі 100000 грн; головному бухгалтеру КНП «Сновський ЦПМД» зробити нарахування виплати та відрахування з суми допомоги: податок з доходів фізичних осіб з виплати одноразової допомоги у розмірі 18 % - 18000 грн, військовий збір з виплати одноразової допомоги в розмірі 1,5 % - 1500 грн, а залишок в сумі 80500 грн перерахувати на платіжну картку [PERSON] ; юрисконсульту закладу скласти договір зі [PERSON] щодо відпрацювання 5 років в КНП «Сновський ЦПМД» на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини. У разі звільнення вона повинна сплатити на користь медичного закладу грошові кошти у розмірі, що відповідає сумі, виплаченій йому (а. с. 16 Т. 1). У преамбулі вказаного наказу зазначено: «з метою підвищення соціального захисту медичних працівників, заохочення їх до праці в громаді». Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає про наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Конституції України закріплене право на працю, відповідно до якого кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до\~п.\~21\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» від\~21.05.1997\~№ 280/97-ВР\~виключно на\~пленарних засіданнях\~сільської,\~селищної,\~міської ради\~вирішуються такі\~питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування. У пункті 4 мотивувальної рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 зазначено, що в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Визначаючи цивільно-правову природу зобов`язання медичного працівника з повернення матеріальної допомоги в якості заохочувальної до праці виплати, суд звертає увагу на таке. Договірне зобов`язання - це відносне правовідношення між юридично рівними і майново самостійними особами, що виникає на підставі укладеного договору, який виражає їх загальну волю на досягнення цивільно-правових результатів майнового чи немайнового характеру, настання яких відбувається у разі здійснення боржником певних активних дій, що відповідають праву вимоги кредитора і не зачіпають прав і законних інтересів третіх осіб, що не є учасниками зазначеного правовідношення. Оскільки метою договірних зобов`язань є досягнення їх сторонами певних правових результатів, особливого значення набуває їх виконання. Виконання зобов`язання - це вчинення кредитором і боржником дій, що становлять його предмет. При виконанні різноманітних договірних зобов`язань суб`єкти мусять керуватися загальними засадами, що йменуються принципами виконання зобов`язання (п. 58 постанови ВП ВС від 26.01.2021 р. у справі № 607/3693/17). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В межах даного спору суд враховує ту обставину, що хоча підстава отримання відповідачем матеріальної допомоги носила заявний характер, проте саме обов`язок відповідача з повернення матеріальної допомоги у випадку порушення нею встановлених органом місцевого самоврядування умов є цивільно-правовим договірним зобов`язанням. В той же час, під час судових засідань судом було з`ясовано, що станом на дату отримання відповідачем матеріальної допомоги та в подальшому пункт 3 наказу позивача від 30.09.2021 р. № 82-О залишився нереалізованим. Вказаним пунктом регламентувалося складення договору з відповідачем щодо відпрацювання нею п`яти років в КНП «Сновський ЦПМД». З огляду на наведене, суд позбавлений можливості у межах договірних зобов`язань приймати до уваги будь-які доводи позивача та третьої особи щодо того, що відповідач була обізнана зі своїм обов`язком про повернення коштів у випадку порушення нею зобов`язання про відпрацювання п`яти років у позивача, оскільки такий обов`язок мав визначатися умовами договору, що прямо передбачено наказом позивача про виплату [PERSON] матеріальної допомоги. За відсутності такого договору право позивача вимагати від відповідача як відпрацювання п`яти років, так і повернення коштів у випадку порушення цього зобов`язання, також відсутнє. З суті цієї позиції випливає, що інші доводи позовної заяви не є доречними, оскільки встановлена судом обставина відсутності порушених прав позивача, про захист яких він просить, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. В той же час, судом враховується, що оцінка доводів та доказів позивача в частині відмови у задоволенні позовних вимог може мати для сторін практичне значення, зокрема під час реалізації права на оскарження рішення суду першої інстанції та аргументації позицій інших учасників справи. З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне додатково звернути увагу на таке. У заяві, датованій 07.09.2021 р., відповідач посилалась на Програму місцевих стимулів для медичних працівників КНП «Сновський ЦПМД», затверджену рішенням 42 сесії сьомого скликання від 20.12.2019 р. № 4-42/VII зі змінами відповідно до рішення 48 сесії сьомого скликання від 23.06.2020 р. № 8-48/VII. В той же час, як було встановлено судом в ході судового розгляду та не заперечувалось жодним із учасників судових засідань, встановлення та виплата спірної одноразової матеріальної допомоги молодим спеціалістам із доповненням додатку до Програми приміткою, було здійснено шляхом внесення змін до Програми рішенням четвертої сесії восьмого скликання Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 25.02.2021 р. № 5-4/VIIІ, посилання на яке у заяві відповідача відсутнє, що також ставить під сумнів ознайомлення останньої із текстом вказаного рішення. Щодо доводів позивача та третьої особи про те, що одноразова матеріальна допомога призначалась виключно лікарям, що працюють в комунальному закладі охорони здоров`я, суд звертає увагу на таке. У первісній редакції Програма містила у своїй назві виключно один медичний заклад: КНП «Сновська ЦРЛ» та очевидно поширювалась винятково на працівників цього закладу. Це також підтверджується тим, що згідно паспорта вказаної програми учасниками програми зазначені: «Сновська міська рада, КНП «Сновська ЦРЛ». В подальшому, рішенням від 23.06.2020 р. № 8-48/VII орган місцевого самоврядування розповсюдив дану програму на КНП «Сновський ЦПМД», що також очевидно вбачається з тексту вказаного рішення. Надалі в редакції змін від 25.02.2021 р. та від 06.07.2021 р. згідно паспорта Програми її учасниками зазначені: «Сновська міська рада, медичні заклади громади». Аналогічно, у розділ ІХ почали використовуватися формулювання «медичні заклади громади», «медичний заклад Сновської територіальної громади». При цьому, у хронологічному дослідженні внесених органом місцевого самоврядування змін до Програми судом не встановлено волю органу місцевого самоврядування на зміну кола учасників програми, шляхом включення до їх переліків медичних закладів, що не належать до комунальної власності. Відтак суд вважає належними доводи позивача та третьої особи щодо того, що Програма не розповсюджується на інші медичні заклади, що не засновані Сновською територіальною громадою. В той же час, норми права, що не відповідають критерію «якості закону» (зокрема, не відповідають принципу передбачуваності (principle of foreseeability) або передбачають можливість різного тлумачення та правозастосування), суперечать і такому елементу принципу верховенства права як заборона свавілля, а застосування таких норм може призвести до порушення конституційних прав особи та неможливість адекватного захисту від необмеженого втручання суб`єктів владних повноважень у права такої особи. Такі формулювання як «медичні заклади громади», «медичний заклад Сновської територіальної громади», на думку суду, передбачали для відповідача можливість різного тлумачення. Усунення формулювань, що допускають множинне тлумачення, на момент прийняття рішення відповідачем про звільнення могло мати вирішальне значення для неї, про що було зазначено представником відповідача під час судових засідань. Відтак задоволення позовних вимог за цих умов є неприпустимим, оскільки невірне, але добросовісне тлумачення відповідачем даних формулювань, жодним чином не свідчить про наявність порушених прав позивача. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а клопотання від позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не надходило, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн.

Outcome: approved