Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» в особі представника адвоката Грищенко Інни Віталіївни звернулось до суду з позовною заявою до відповідача\~\~ [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 672011,68 гривень та стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10080,18 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено заяву №7755330899 на отримання кредиту та Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5330899. Кредитний договір №7755330899, Паспорт кредиту №5330899 та Умови отримання фінансових кредитів складають єдиний кредитний договір. Відповідно до Кредитного договору, усі інші умови кредитного Договору викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів Кредитодавця, із якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднався, підписавши Договір. \~Позичальник своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого, відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 18.11.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 672011,68 грн., що складається із: прострочена заборгованість по тілу кредиту 550716,39 грн.; прострочена заборгованість за річними процентами 57,28 грн.;\~\~прострочена заборгованість за щомісячними процентами 121238,01 грн. 20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №200921, в порядку і на умовах якого, Фактор зобов,язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов?язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення права вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід?ємною частиною цього договору, і підписаний одночасно з ним. Фінансування Клієнта здійснюється шляхом купівлі Фактором у Клієнта прав вимоги та набуття Фактором прав вимоги на борг. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні відомості, про причину неявки суд не повідомив. У відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 31.03.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] підписано Кредитний договір №7755330899, Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5330899. Кредитний договір №7755330899, Паспорт кредиту №5330899 та Умови отримання фінансових кредитів складають єдиний кредитний договір. Відповідно до Кредитного договору, [PERSON] ознайомився з умовами Кредитного договору, Паспорта кредиту та умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» до його укладення і погодився з усіма його умовами, підписавши Договір. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, позичальник зобов?язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5330899, який є невід?ємною частиною цього договору. Кредит відповідачем було отримано, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку. Однак, відповідачем було порушено умови кредитного договору у зв?язку з чим станом на 18.11.2022 року його загальна заборгованість перед позивачем складає 672011,68 гривень, з яких: -прострочена заборгованість за тілом кредиту 550716,39 грн.; -прострочена заборгованість за річними процентами 57,28 грн.; -прострочена заборгованість за щомісячними процентами 121238,01 грн.; У зв`язку із порушенням кредитних зобов`язань, відповідним повідомленням-вимогою АТ «ТАСКОМБАНК» від 13.10.2022 №17796/70.1.1, [PERSON] був повідомлений про наявність заборгованості за кредитними договором та про необхідність її погашення. Проте жодних дій на погашення заборгованості відповідачем не здійснено. Відповідно до умов договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року та Витягу з Реєстру прав вимоги до цього договору, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, відповідально до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У\~\~статтях 526, 527, 530 ЦК України\~\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №7755330899 від 31.03.2021 року у загальному розмірі 672011 (шістсот сімдесят дві тисячі одинадцять) гривень 68 копійок. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10080 (десять тисяч вісімдесят) гривень 18 копійок. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 10080,18 грн.

Outcome: approved