Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

02.03.2023 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя, [PERSON] склав заповіт від 08.06.2018 р., посвідчений старостою Куземинського старостату Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б не складалося і, взагалі, все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом буде мати право, заповідав позивачу [PERSON] [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За життя його батьки проживали в [ADDRESS] . За життя батько позивача, [PERSON] , набув у власність житловий будинок з господарчими спорудами по [ADDRESS] . Він звернувся до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М., щодо оформлення спадщини після смерті матері, але йому було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини листом від 07.02.2023 року за № 29/01-16, оскільки відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємцю, який не проживав постійно зі спадкодавцем за однією адресою, необхідно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дати смерті. Вважає, що причини, з яких не встиг у зазначений строк звернутись до нотаріуса є поважними, та просить визначити йому, [PERSON] , [INFO] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Куземин Охтирського району Сумської області. 06.03.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, відповідачу роз`яснено право для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України. 05.04.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, розгляд страви призначено по суті за участю сторін. Позивач до суду не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, подав заяву якою позов визнав, та просив справу розглядати без його участі. Від приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського Івана Михайловича, надійшли відомості щодо надання інформації відносно [PERSON] , [PERSON] . Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2020 року. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2021 року. За життя батьки позивача проживали в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 08.06.2018 р., посвідчений старостою Куземинського старостату Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б не складалося і, взагалі, все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом буде мати право, заповідав позивачу [PERSON] . За життя батько позивача, [PERSON] , набув у власність житловий будинок з господарчими спорудами по [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М., щодо оформлення спадщини після смерті матері, але йому було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини листом від 07.02.2023 року за № 29/01-16, оскільки відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємцю, який не проживав постійно зі спадкодавцем за однією адресою, необхідно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дати смерті. Згідно інформації наданої приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. відносно [PERSON] , [PERSON] , спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкові справи не відкривалися; свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З аналізу вказаних положень Цивільного кодексу України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Суд зазначає, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, необхідно враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті батька до нотаріуса не звертався по причині тяжкого стану матері, якій було вже 85 років та вона часто хворіла; також він хибно вважав, що складений батьком за життя заповіт на його користь та той факт, що він є єдиним спадкоємцем є підставою в будь-який час безперешкодно отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса. З цієї причини і після смерті матері позивач до нотаріуса відносно прийняття спадщини також не звертався, оскільки на момент смерті за матір`ю на праві власності ніякого майна не було та не був обізнаний, що мати після смерті чоловіка (батька позивача) фактично прийняла спадщину, оскільки на момент його смерті проживала з ним та була зареєстрована по місцю його проживання. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спір щодо спадкового майна відсутній, наявність складних життєвих обставин у позивача, а також те, що сторона відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, що не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved