Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

15 лютого 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТзОВ "П`ятидні", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор відділу "Центру надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Устилузької міської ради Волинської області Михалець Анна Юріївна, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками. Позов мотивує тим, що вона є спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] , зокрема земельної ділянки, площею 2,5552 га, з кадастровим номером 0722481800:04:000:0470, що розташована за адресою: Волинська обл., Володимир-Волинський район, Локачинська селищна рада та земельної ділянки площею 2,6269 га, з кадастровим номером 0722481800:04:000:0448, що розташована за адресою: Волинська обл., Володимир-Волинський район, Локачинська селищна рада. Вищезазначені земельні ділянки належали померлому [PERSON] (батьку позивача) на праві приватної власності, на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №047755 та серії ВЛ №039434 відповідно. Так, [PERSON] , 08.10.2021 року зареєструвала право власності на дві земельні ділянки на підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті свого батька - [PERSON] . Однак, із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, позивачу стало відомо, що 05.07.2019 року державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Устилузької міської ради Волинської області Михалець Анною Юріївною було проведено державну реєстрацію договору оренди землі серії та номер 6/н від 25.02.2019 року. Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 2,5552 га; кадастровий номер земельної ділянки: 0722481800:04:000:0470; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; орендодавець: [PERSON] ; орендар: ТзОВ «П`ятидні». Термін дії договору 10 (десять) років. Окрім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 05.07.2019 року державним реєстратором Михалець А.Ю. було проведено державну реєстрацію договору оренди землі серії та номер б/н від 25.02.2019 року Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 2,6269 га; кадастровий номер земельної ділянки: 0722481800:04:000:0448: цільове призначення: для ведення особистого селянською господарства; орендодавець: [PERSON] ; орендар: ТзОВ «П`ятидні. Термін дії договору 10 (десять) років. Таким чином, державним реєстратором 05.07.2019 року було проведено державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок №б/н від 25.02.2019 року, укладених між [PERSON] та ТзОВ «ІГятидні» вже після смерті орендодавця. Наразі вищезазначені земельні ділянки позивач використовувати у власних цілях не може, оскільки такі перебувають у користуванні ТзОВ «П`ятидні». Вважає, що відповідач незаконно користується земельними ділянками. З метою досудового врегулювання спору, нею було надіслано вимогу про розірвання договорів оренди земельних ділянок, а також внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права шляхом проведення державної реєстрації припинення права оренди земельних ділянок. Однак, станом на день звернення із даною позовною заявою жодних відповідей від відповідача на адресу позивача та її представника не надходило. У зв`язку із чим, сторона позивача вважає, що вказані договори оренди є недійсними (нікчемними), а тому рішення про державну реєстрацію права оренди землі - підлягає скасуванню. Просить: - зобов`язати ТзОВ «П`ятидні» усунути перешкоди [PERSON] в користуванні майном - належною їй земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки №б/н від 23.02.2023 р. площею 2,5552 га, кадастровий номер земельної ділянки: 0722481800:04:000:0470; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; категорія: землі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Волинська область Водимир-Волинський район, Локачинська селищна рада; номер запису про інше речове право: 47706176 від 10.07.2019 р., що зареєстрований державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Устилузької міської ради Волинської області Михалець Анною Юріївною та повернути земельну ділянку в її користування. -зобов`язати ТзОВ «П`ятидні» усунути перешкоди [PERSON] в користуванні майном - належною їй земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки №б/н від 23.02.2023 р. площею 2,6269 га, кадастровий номер земельної ділянки: 0722481800:04:000:0448; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; категорія: землі сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Волинська область Водимир-Волинський район, Локачинська селищна рада, номер запису про інше речове право: 47706649 від 10.07.2019 р., зареєстрований державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Устилузької міської ради Волинської області Михалець Анною Юріївною та повернути земельну ділянку в її користування. - стягнути з ТзОВ «П`ятидні» на користь [PERSON] судові витрати, що пов`язані із розглядом справи, а саме: 2147,2 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 27 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04 квітня 2023 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копій договорів оренди земельних ділянок № б/н від 25.02.2019 року. 07 квітня 2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що не згідний із заявленими позовними вимогами. Стверджує, що 01 липня 2007 року [PERSON] уклав два договори оренди землі стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами: 0722481800:04:000:0448, 0722481800:04:000:0470, площами 2,5552 га. та 2,6269 га, строком на 10 років, де позивач виступив орендодавцем, а відповідач орендарем. Договори, були зареєстровані в Локачинському районному відділі, Волинської регіональної філії ДЗК від 14.02.2009 року за номерами 040908000122 та 040908000121. Згідно, статті 18 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на момент укладення договорів), - договір оренди землі набирає чинності, після його державної реєстрації. Отже, вище вказані договори оренди землі діяли до 14.02.2019 року. Відповідно, до пункту 11 договорів, ордена плата вносилась до 01.11. щорічно. Так, восени 2017 року при виплаті орендної плати [PERSON] , працівниками товариства, було запропоновано останньому підписати нові договори оренди з метою продовження партнерських відносини в майбутньому. [PERSON] акцептував пропозицію товариства та підписав два договори щодо ділянок за кадастровими номерами: 0722481800:04:000:0448, 0722481800:04:000:0470, площами 2,5552 га. та 2,6269 га., що свідчить про те, що сторони досягли згоди по усім істотним умовам відповідних договорів оренди землі. 05.07.2019 року державним ресторатором, були зареєстровані підписані [PERSON] , договори оренди землі, оскільки строк дії попередніх договорів закінчився 14.02.2019 року. Тому, після закінчення договорів оренди землі, представник товариства подав на реєстрацію нові договори оренди землі підписані [PERSON] , які в результаті, були зареєстровані. Звертає увагу суду, що після смерті [PERSON] позивач кожного року починаючи з 2018 року по 2022 роки включно, отримувала орендну плату за користування вказаними земельними ділянками. Позивачу були відомі умови вказаних договорів оренди землі. Так, 01.10.2022 року, позивач підписала додаткові угоди з відповідачем до договорів оренди землі від 25.02.2019 р. за кадастровими номерами: 0722481800:04:000:0448, 0722481800:04:000:0470, площами 2,5552 га. та 2,6269 га. З огляду на вищевказане заявляють, що договори виконуються обома сторонами, а отже сторони досягли, згоди з усіх істотних умов оскаржуваних договорів. Оскільки, [PERSON] , маючий необхідний обсяг цивільної дієздатності - підписав спірні договори оренди землі, чим вчинив пряме волевиявлення щодо здійснення правочину, тим самим підтвердив усі істотні умови вказані у договорах, а також його спадкоємці (позивач) отримували орендну плату за користування майном та підписавши додаткові угоди до договорів оренди, тим самим акцептували умови, які викладені у відповідних договорах, вважає спірні договори оренди землі такими, що відбулися, а отже укладеними. У зв`язку із вищевикладеним, просить суд відмовити в позові. 07 квітня 2023 року через канцелярію суду представник відповідача ТзОВ "П`ятидні" подав клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. В клопотанні зазначає, що позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що батько позивача - [PERSON] не підписував з ТзОВ "Пятидні" договорів оренди земельних ділянок від 25.02.2019 року. Відповідач з даним твердженням не погоджується. Вважає, що для встановлення даної обставини необхідні спеціальні знання експерта, оскільки підпис у графі орендодавець у спірних договорах оренди належить саме [PERSON] . Просить призначити у справі судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 02 травня 2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача ТзОВ "П`ятидні" - Котовича Б.В. про призначення у даній цивільній справі судової почеркознавчої експертизи - відмовлено. 25 квітня 2023 року представником позивача [PERSON] було подано до суду відповідь на відзив, яку мотивовано тим, що у даній справі, орендодавець [PERSON] помер [INFO] . Зі слів відповідача, останній підписав оспорювані восени 2017 року. Однак, договори, що долучені відповідачем, датовані 25.02.2019. Відтак, слід дійти висновку, що дата договорів не погоджувалася сторонам і була поставлена вже після смерті орендодавця орендарем, і вона є такою, яка була вигідна самому відповідачу. Окрім того, дослідивши договори, що надані відповідачем та ті, які наявні у позивача, слід відмітити, що такі мають відмінності, зокрема у даті договору. Так, договори позивача датовані 23.02.2019 р. Натомість, договори відповідача датовані 25.02.2019 р. Разом з тим, на думку сторони позивача, в даті договорів відповідача, а саме в цифрі "5" наявне виправлення, тобто цифра "3" виправлена на цифру "5". Клопотанням про долучення доказів від 29.03.2023 року сторона позивача долучила до матеріалів цивільної справи саме ті договори, що були надані стороною відповідача у відповідь на адвокатський запит. Вважають за необхідне, долучити до матеріалів цивільної справи копії договорів оренди земельних ділянок від 23.02.2019 року, що наявні у позивача. У клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи представник відповідача посилається на договори оренди землі від 23.02.2019 року, однак державну реєстрацію було проведено саме договорів оренди землі від 25.02.2019 року. Просить прийняти відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги. 02 травня 2023 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні спірними земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації договорів оренди землі - не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 02 травня 2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач, яка була допитана в якості свідка, за клопотанням представника відповідача, заявленим під час підготовчого судового засідання, позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що спірні земельні ділянки вона успадкувала після смерті батька, який помер [INFO] . Вона знала про те, що батько укладав договори оренди на вказані земельні діянки з ТзОВ "П`ятидні", однак договори були укладені ним ще до його смерті. Саме тому, піся смерті батька вона вважала, що строк дії цих договорів не закінчився і дійсно отримувала орендну плату за користування відповідачем цими землями. Після смерті батька відповідач до неї з пропозиціями укласти договір оренди на новий строк не звертався. Лише з витягу з Державного реєстру речових прав вона дізналася, що в 2019 році було проведено реєстрацію договорів оренди, укладених ніби то від імені його батька з ТзОВ "П`ятидні" у 2019 році. Тоді у неї виникли питання, як такі договори оренди моги бути укладені її батьком, якщо він помер за два роки до їх укладення. Вона хотіла врегулювати дане питання з відповідачем мирно, однак відповідач не виявив бажання. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Крім того зазначила, що доводи відповідача про те, що [PERSON] уклав договори оренди земельних ділянок з відповідачем від 25.02.2019 року ще у 2017 році, є необгрунтованими, з огляду на те, що жодних доказів узгодження між [PERSON] та ТзОВ "П`ятидні" істотних умов договорів оренди від 25.02.2019 року у 2017 році та їх підписання на майбутнє, відповідачем суду не подано. Позивач добросовісно вважала, що строк укладених ще у 2007 році договорів оренди земельних ділянок між її батьком та відповідачем не закінчилисвся і тому отримувала орендну плату за користування відповідачем земельними ділянками після смерті батька. В діях відповідача взагалі вбачаються ознаки кримінального правопорушення, зважаючи на те, що спірні договори оренди земеьних ділянок від 25.02.2019 року укладені з [PERSON] через два роки після його смерті. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до початку розгляду справи суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку електронного документу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи, які в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, судом встановлено, що 01 липня 2007 року року між [PERSON] (батько позивача) та ТзОВ "П`ятидні" були укладені Догови оренди землі, згідно яких орендодавець передав в платне користування земельні ділянки площею 2,56 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0470, та площею 2,6270 га кадастровий номер 0722481800:04:000:0448, строк дії договорів 10 років, що вбачається з Договорів оренди землі, Актів прийомки-передачі об`єкта оренди, Актів визначення меж земельної ділянки в натурі. Вказані договори оренди були зареєстровані в Локачинському районному відділі Волинської регіонаьної філії ДЗК від 14.02.2009 року за номерами 040908000122 та 040908000121(а.с. 72-79). Спадкодавець (батько позивача) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2017 року. [PERSON] в порядку спадкування стала власником земельних ділянок з кадастровим номером 0722481800:04:000:0470, площею 2,5552 га та 0722481800:04:000:0448, площею 2,6269 га, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом за Р№ 1962, Р№1961 від 08.10.2021 року та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності за [PERSON] на дані земельні ділянки зареєстровано 08.10.2021 року(а.с. 10,11,13,14). Згідно договорів оренди землі від 25 лютого 2019 року, укладених між [PERSON] та ТзОВ "П`ятидні" орендодавець передав в платне користування земельні ділянки площею 2,56 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0470, та площею 2,6270 га кадастровий номер 0722481800:04:000:0448, строк дії договорів 10 років (а.с.55-58, 59-62). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, вбачається, що 05.07.2019 року державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Устилузької міської ради Волинської області Михалець Анною Юріївною було проведено державну реєстрацію договору оренди землі серії та номер 6/н від 25.02.2019 року. Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 2,5552 га; кадастровий номер земельної ділянки: 0722481800:04:000:0470; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; орендодавець: [PERSON] ; орендар: ТзОВ «П`ятидні». Термін дії договору 10 (десять) років (а.с.12). Окрім того, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. 05.07.2019 року державним реєстратором Михалець А.Ю. було проведено державну реєстрацію договору оренди землі серії та номер б/н від 25.02.2019 року Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 2,6269 га; кадастровий номер земельної ділянки: 0722481800:04:000:0448: цільове призначення: для ведення особистого селянською господарства; орендодавець: [PERSON] ; орендар: ТзОВ «П`ятидні. Термін дії договору 10 (десять) років (а.с.15). При цьому судом встановлено, що у 2017-2022 роках позивач отримувала плату від відповідача за користування земельною ділянкою, що позивачем не заперечується (а.с.84-95). 06 лютого 2023 року позивач звернулася до відповідача із Вимогою про розірвання договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.17-19). Звертаючись до суду з позовом та посилаючись на те, що оспорювані правочини були укладені з [PERSON] вже після його смерті, позивач просила усунути перешкоди в користуванні земельних ділянок шляхом повернення їй цих земельних ділянок та скасування державної реєстрації договорів оренди землі. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. У відповідності до вимог частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії ), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних ), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як висновок, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової фор-ми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. За даних обставин (не підписання договору оренди землі однією із сторін) такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що оскільки цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України), а [PERSON] , який є орендодавцем у спірних договорах оренди землі від 25.02.2019 року, помер [INFO] , тому не міг підписати оспорювані правочини та акти приймання - передачі земельних ділянок, а тому дані договори оренди землі не є укладеними, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення власнику [PERSON] підлягають до задоволення. Разом з тим, державна реєстрація неукладених між сторонами договорів оренди порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження її власністю. Позивачем також заявлена вимога про скасування державної реєстрації договорів оренди землі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судом, оспорювані договори оренди землі від 25.02.2019 року між TOB «П`ятидні» та [PERSON] щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 2,56 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0470, та площею 2,6270 га кадастровий номер 0722481800:04:000:0448 строком на 10 років, зареєстровані 05.07.2019 року державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Устилузької міської ради Волинської області Михалець Анною Юріївною, номер запису про інше речове право: 32326679 та 32326215. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 2,56 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0470, та площею 2,6270 га кадастровий номер 0722481800:04:000:0448 є [PERSON] , про що свідчать наявні у матеріалах справи Свідоцтва про право на спадщину за законом за Р№1962, Р№1961. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом із тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження власністю - земельними ділянками, площею 2,56 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0470 та площею 2,6270 га кадастровий номер 0722481800:04:000:0448, що призначені для ведення особистого селянського господарства. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вищевказані земельні ділянки на підставі неукладених договорів оренди землі не відповідає вимогам Закону. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18). При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації договору оренди землі є ефективним, а задоволення позову забезпечить реальне відновлення порушеного права. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Доводи відповідача в поданому відзиві, про те, що для збереження партнерських відносин [PERSON] було запропоновано восени 2017 року підписати нові договори оренди, ще за два роки до спливу строку попередніх, судом до уваги не беруться, так як укладення оспорюваних договорів було здійснено 25.02.2019 року без участі орендодавця (сторони договору). Крім того, відповідач стверджує, що після смерті [PERSON] , позивач кожного року починаючи з 2018 року по 2022 роки отримувала орендну плату за користування земельними ділянками. Проте, у судовому засіданні представник позивача пояснила, що [PERSON] дійсно отримувала дохід від ТОВ "П`ятидні" за користування її земельними ділянками, однак договір оренди землі як новий спадкодавець з відповідачем не підписувала, і вважала, що кошти отримувала на підставі договорів оренди земельних ділянок, укладених батьком за життя і строк яких не закінчився. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне. Представником позивача у судовому засіданні було зазначено, що витрати позивача на правничу допомогу становлять 10000 грн, просить їх стягнути з відповідача на користь позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу надано Договір про надання правової допомоги №06-02/01 від 06.02.2023 року, Додаткова Угода №1 до договору про надання правової допомоги №06-02/01 від 06.02.2023 року, Розрахунок №01 від 06.02.2023 року за надані юридичні послуги згідно договору, квитанція до прибуткового касового ордера №15-02/01 від 15.02.2023 року, акт №1 виконання робіт (наданих послуг) (а.с.22-26). Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило, незважаючи на те, що копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження було отримано відповідачем, про що ним зазначено у поданому відзиві на позовну заяву, у відзиві на позовну заяву заперечень щодо заявленого позивачем до стягнення в позовній заяві розміру витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача не висловлено, крім того в судовому засіданні представником відповідача такого клопотання також заявлено не було. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Outcome: approved