Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] у віці 56 років. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Оформити право власності на житловий будинок за життя [PERSON] не встиг, заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, так як на час смерті проживала та була зареєстрована з спадкодавцем, та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Крім позивача, спадкоємцями за законом є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які надали відмови від прийняття спадщини. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] 3 метою оформлення свого права спадкування позивач звернулась з письмовою заявою до державного нотаріуса, однак постановою державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. З огляду на зазначені обставини позивач змушений здійснювати захист своїх спадкових прав у судовому порядку. Тому позивач звернулась до суду та просить суд визнати право власності на спадкове майно. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Дашівської селищної ради Вінницької області у підготовче судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим частиною 3 статті 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з частин 3-4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт Дашів Іллінецького району Вінницької області у віці 37 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане 07 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, про що складений відповідний запис № 56 (а.с. 9). Підтвердженням факту того, що покійний [PERSON] був чоловіком позивача [PERSON] є свідоцтво про їх шлюб серії [NUMBER] від 21 жовтня 1984 року, що видане Дашівською селищною радою Іллінецького району Вінницької області, запис № 37 (а.с. 12). [PERSON] мав спадкове майно, що належало йому на праві власності, а саме: будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] відповідно до виписки з рішення виконкому Дашівської селищної ради народних депутатів від 20 вересня 1986 року №40 про надання земельної ділянки для будівництва(а.с.14), дозволу на проведення будівельних робіт, що виданий Іллінецьким районним технічним бюро (а.с.17). Відповідно до заяви [PERSON] від 23 вересня 2022 р., посвідченої державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори та заяви [PERSON] від 08 листопада 2022 р., посвідченої секретарем Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області, спадкоємці першої черги діти [PERSON] спадщину не приймали та не претендують на її прийняття. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги на майно померлого [PERSON] , як дружина спадкоємця позивач [PERSON] прийняла спадщину відповідно до вимог ст.550 ЦК УРСР України, як така що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Дашівської селищної ради №3034 від 19 вересня 2022 року (а.с.10) [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON] до його смерті разом. Бажаючи оформити свої спадкові права [PERSON] звернулась до Гайсинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом було заведено спадкову справу №193/2022, однак постановою № 1262/02-31 від 09 листопада 2022 року [PERSON] державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Петух Н.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] на житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.21) у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане після смерті [PERSON] . З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України, до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець померла у 1997р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р. Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця першої черги, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту та ін.). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухомість з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст.549 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved