Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на спадкове майно, третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог:\~ [PERSON] ,\~посилаючись на\~те,\~що [PERSON] позичила\~у неї\~15000\~(п`ятнадцять\~тисяч)\~доларів США\~на купівлю\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] , зобов`язалася віддати позичені грошові кошти шляхом передачі права власності на 1/5 частини придбаної квартири та 03 жовтня 2006 року оформила заповіт, відповідно до якого заповіла їй 1/5 частину зазначеної квартири. Позивач вказує, що [PERSON] померла [INFO] та зазначає, що, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було надано відповідь, що заповіт, який складено на її користь скасовано новим заповітом, відповідно до якого спадщина розподілена між братами у співвідношенні [PERSON] -2/5, Олег 3/5. Також позивач вказує, що у 3/5 частинах квартири, яка відійшла [PERSON] міститься 1/5 частина квартири, яка мала відійти їй. У зв`язку з не поверненням померлою коштів ні в натурі, ні шляхом передачі права власності на 1/5 частину квартири, позивач вимушена звернутися з позовом до суду. Відповідно до позовної заяви, позивач просить суд звернути стягнення на спадкове майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в межах вимоги кредитора про повернення 15000 (п`ятнадцяти тисяч) доларів США, що в еквіваленті складає 406500 (чотириста шість тисяч п`ятсот) гривень та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 4519 (чотири тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень. Позивач в судове засідання не з`явилася, з`явилися її представники [PERSON] та [PERSON] , просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, з`явився його представник [PERSON] , просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог:\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду пояснення, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2006 року [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , взяла в борг у [PERSON] на придбання вищевказаної квартири 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що відповідає 1/5 реальній вартості квартири, зобов`язалася віддати ці гроші, шляхом заповідання на право власності 1/5 частини квартири, по взаємній домовленості, раніше [PERSON] зобов`язується не претендувати на відшкодування, що підтверджується розпискою. Відповідно до заповіту від 03 жовтня 2006 року, посвідченого Беззубою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3629, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: 1/5 (одну п`яту) частину належної їй квартири під [ADDRESS] заповідає [PERSON] ; 4/5 (чотири п`ятих) частини належної їй квартири під [ADDRESS] заповідає [PERSON] . Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 09 грудня 2020 року. Відповідно до наданої на ухвалу суду від 28 липня 2021 року копії спадкової справи №658с/2020 до майна [PERSON] із заявами про прийняття спадщини 30 грудня 2020 року звернувся [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] . Листом від 24 березня 2021 року за вихідним №864с/02-14 державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Тинкул О.В. повідомила [PERSON] про отримання її заяви про прийняття спадщини за заповітом та вказала, що згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] залишила інший заповіт, складений не на її користь, який скасовує заповіт, посвідчений Беззубою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03 жовтня 2006 року за реєстровим №3629. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №11-117, [PERSON] , державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого Калінюк Г.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 25 вересня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №912, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син [PERSON] на 3/5 частки у спадщині, син [PERSON] на 2/5 частки у спадщині; спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: квартири під [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох кімнат, загальною площею 50,7 кв.м, в тому числі житловою площею 34,5 кв.м.; свідоцтво про право на спадщину на 3/5 (три п`ятих) частки квартири видано [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №11-118, [PERSON] , державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого Калінюк Г.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 25 вересня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №912, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син [PERSON] на 3/5 частки у спадщині, син [PERSON] на 2/5 частки у спадщині; спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: квартири під [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох кімнат, загальною площею 50,7 кв.м, в тому числі житловою площею 34,5 кв.м.; свідоцтво про право на спадщину на 2/5 (дві п`ятих) частки квартири видано [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Частиною 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановленні спадкоємці взагалі. Судом встановлено, що 31 травня 2021 року [PERSON] направила Вимогу кредитора до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК України до державного нотаріуса Тинкул Олесі Вікторівни, яка зареєстрована в спадковій справі 658с/2020. Відповідно до листа від 24 червня 2021 року за вихідним №1927с/02-14 державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Тинкул О.В. повідомила [PERSON] про отримання 31 травня 2021 року її вимоги кредитора та доведення змісту цієї вимоги до відома спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, правовідносини, що виникли між [PERSON] та [PERSON] (яка померла), після її смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Згідно з ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі\~вищенаведеного,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на спадкове майно. Статтею 133\~ЦПК встановлено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача;\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у\~разі часткового\~задоволення позову\~-\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку\~сторони під\~час розгляду\~справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4065 (чотири тисячі шістдесят п`ять) гривень, що підтверджується квитанцією №85789 від 29.06.2021 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, що підтверджується квитанцією №85790 від 29.06.2021 року, а всього - 4519 (чотири тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень. Оскільки позовні вимоги про звернення\~стягнення на\~спадкове майно задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. Позивач також просить суд стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень, однак суду не надано доказів того, що позивач дійсно понесла судові витрати на правову допомогу, тому суд відмовляє в задоволенні цієї частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial