Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У березні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 7,72 га кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Арбузинської селищної ради (до створення об`єднаної територіальної громади - Новокрасненської сільської ради) Арбузинського району Миколаївської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748665, виданого 21 листопада 2006 року головою Арбузинської райдержадміністрації. За життя, 31 жовтня 2007 року, [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області Дуйко В.І. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 109 01 жовтня 2008 року, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,72 га, серія МК № 748665 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600500974, виданий Арбузинською райдержадміністрацією 21 листопада 2006 року, він заповідав [PERSON] . Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті предметом спадкування було зазначено Державний акт на право власності на землю, а не земельна ділянка, у зв`язку з чим було запропоновано звернутися до суду для здійснення тлумачення заповіту. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2020 року розтлумачено зміст зазначеного заповіту як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким [PERSON] заповідав [PERSON] земельну ділянку площею 7,72 га, кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 748665 від 21 листопада 2006 року. За життя, 16 лютого 2018 року, [PERSON] склав ще один заповіт на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Спадковому реєстрі 30 березня 2021 року за № 67429892. [PERSON] нотаріусом також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в заповіті було зазначено інший державний акт, який посвідчував право власності спадкодавця на земельну ділянку. Остання зверталася до суду для здійснення тлумачення заповіту, та ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.01.2023 року провадження у справі було закрито у зв`язку з відмовою від позову. За такого [PERSON] на підставі ст. 186 ЦПК України втратила можливість розтлумачити заповіт, а відтак отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи визнання права власності на спадкове в судовому порядку є неможливим. У зв`язку із наведеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 7,7240 га кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Арбузинської селищної ради (до реорганізації - Новокрасненської сільської ради) Первомайського району ( до реорганізації - Арбузинського району) Миколаївської області. Ухвалою суду від 17 березня 2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області копію спадкової справи № 58-2018, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 11 квітня 2023 року позивач надіслав на адресу суду заяву про зміну (уточнення) підстав та предмету позову, в якій просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 7,7240 га кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Арбузинської селищної ради (до реорганізації - Новокрасненської сільської ради) Первомайського району (до реорганізації - Арбузинського району) Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 748665, виданого 21 листопада 2006 року головою Арбузинської райдержадміністрації. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, також просив справу розглядати без його участі та без участі його представника. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання, підпис на якому засвідчено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Л.Б., згідно якого просила суд розглядати дану справу без її участі та без участі її представника. Уточнені позовні вимоги, а саме: "визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом, зареєстрованим у Спадковому реєстрі 01 жовтня 2008 року за № 109 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748665, виданого 21 листопада 2006 року головою Арбузинської райдержадміністрації, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7240 га, кадастровий номер 4820382200:03:000:0126, розташовану в межах Арбузинської селищної ради (до реорганізації - Новокрасненської сільської ради) Первомайського району (до реорганізації -Арбузинського району) Миколаївської області" - визнає повністю. Не заперечує проти ухвалення рішення в порядку ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження. Зміст документа та його правові наслідки їй зрозумілі, він повністю відповідає її волевиявленню і тлумачиться нею однозначно. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала клопотання згідно якого просила суд розглядати дану справу без її участі та без участі її представника. Проти задоволення уточнених позовних вимог, а саме: "визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом, зареєстрованим у Спадковому реєстрі 01 жовтня 2008 року за № 109 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748665, виданого 21 листопада 2006 року головою Арбузинської райдержадміністрації, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,7240 га, кадастровий номер 4820382200:03:000:0126, розташовану в межах Арбузинської селищної ради (до реорганізації - Новокрасненської сільської ради) Первомайського району (до реорганізації -Арбузинського району) Миколаївської області" - не заперечує. Не заперечує проти ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748665, виданого 21 листопада 2006 року головою Арбузинської райдержадміністрації [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 7,72 га кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 11, 58, 72). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2018 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,724 га кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 12-15). За життя [PERSON] , 31 жовтня 2007 року, [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області Дуйко В.І. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 109 01 жовтня 2008 року, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,72 га, серія МК № 748665 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600500974, виданий Арбузинською райдержадміністрацією 21 листопада 2006 року, він заповідав [PERSON] (а.с. 10, 55). За життя, 16 лютого 2018 року, [PERSON] склав заповіт на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Спадковому реєстрі 30 березня 2021 року за № 67429892, яким заповідав останній земельну ділянку, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,72 га (державний акт серія МК № 748665 виданий Арбузинською райдержадміністрацією Миколаївської області 21 листопада 2004 року) (а.с.50,62). З копії матеріалів спадкової справи видно, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією про смерть (а.с. 44). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та заведено спадкову справу № 58-2018 приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. (а.с. 37-43, 86-91), який на момент смерті проживав один (а.с. 45, 54). Із заявами про прийняття спадщини в установлений законом строк до нотаріуса звернулися його дочки [PERSON] , [PERSON] (а.с. 34, 35) та [PERSON] (а.с. 53). Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. від 01.10.2018 року № 601/02-14 на ім`я [PERSON] , нотаріус пропонує питання чинності заповіту від 31.10.2007 року визначити в судовому порядку (а.с. 59). Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. від 01.10.2018 року № 602/02-14 на ім`я [PERSON] , нотаріус пропонує питання чинності заповітів та визначення кола спадкоємців визначити в судовому порядку (а.с. 60). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2020 року позовні вимоги [PERSON] до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про тлумачення заповіту, задоволено. Розтлумачено зміст заповіту [PERSON] від 31.10.2007 року посвідченого секретарем Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області Дуйко В.І. за реєстровим номером 109 зареєстрованого 1 жовтня 2008 року у Спадковому реєстрі за номером 45543406, як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким [PERSON] заповідав [PERSON] земельну ділянку площею 7,72 га, кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 748665 від 21 листопада 2006 року (а.с.17-22). Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. від 20.01.2021 року № 18/02-14 на ім`я [PERSON] (а.с. 81-82), нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв`язку з наявністю документів, які протирічать один одному та пропонує вирішити питання спадкування спірної земельної ділянки визначити в судовому порядку. Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. від 26.10.2021 року № 265/02-14 на ім`я [PERSON] , нотаріус зазначає про неможливість визначення чинності державного акта (а.с. 93). Згідно письмового роз`яснення приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. від 09.02.2023 року № 30/02-14 на ім`я [PERSON] (а.с. 8-9, 100-103) слідує, що у зв`язку з наявністю спору між спадкоємцями стосовно чинності заповітів, складених на ім`я кожного із спадкоємців, наявністю двох заповітів на один і той же об`єкт нерухомого майна, видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] на земельну ділянку площею 7,7240 га кадастровий номер 4820382200:03:000:0126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, неможливо. Питання чинності заповітів та питання спадкування спірної земельної ділянки має вирішуватися в судовому порядку. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.01.2023 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, [PERSON] , третя особа: [PERSON] про тлумачення заповіту закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову (а.с. 16). Із досліджених доказів видно, що в позасудовому порядку позивач не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON] на вищевказану спірну земельну ділянку, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується роз`ясненнями приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктом 23 постанови Пленуму Верхового Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Окрім цього, відповідачем подано заяву про визнання позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України). Оскільки відповідач визнав позов та обставини, зазначені у останньому у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved