Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Орган опіки і піклування Самгородоцької сільської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 06.03.2020 виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 01. Після реєстрації шлюбу відповідач прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Зазначає, що від спільного проживання у них з відповідачкою народився син - [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення подружніх відносин є те, що [PERSON] та [PERSON] перестали розуміти один одного, між ними часто виникали сварки та суперечки, свідком яких був син. Разом не проживають, відповідачка в липні 2021 року залишила позивача разом з дитиною та зникла в невідомому напрямку, потім позивач дізнався, що [PERSON] проживає з іншим чоловіком, вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя, дитиною не цікавиться. Одночасно позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Вказує, що син [PERSON] є хворобливою дитиною, потребує постійного піклування та догляду, чим і займається позивач. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дитиною та його здоров`ям, духовним та психологічним розвитком. [PERSON] зазначає, що син знаходиться на його утриманні, вони проживають в будинку батьків позивача, син прихильний до нього, у них є спільні інтереси, багато часу проводять разом. Позивач працює в Самгородоцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Козятинського району вчителем фізичної культури, матеріально забезпечений, шкідливих звичок не має, характеризується позитивно. Враховуючи вищевикладене, просить після розірвання шлюбу визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з ним. 21.10.2021 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами загального позовного провадження та встановлено строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.02.2022 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті, забов`язано Орган опіки і піклування Самгородоцької сільської ради надати суду висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду 03.05.2023, через канцелярію суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить задовольнити його, також просить залишити проживати сина разом з ним. Відповідач у судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзиву на позов не надала, жодних заяв чи клопотань від [PERSON] на адресу суду не надходило; із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 06.01.2022. Судом вживалися заходи для належного повідомлення останньої, а саме - в матеріалах справи містяться телефонограми № 885 від 01.11.2021, № 149 від 16.06.2022. Крім того, [PERSON] повідомлялася про розгляд справи через оголошення на сайті суду від 15.03.2023. Також, [PERSON] направлено судову кореспонденцію з рекомендованим повідомленням, які повернулися на адресу суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». 06.04.2023 на адресу суду, через канцелярію суду надійшла заява Органу опіки і піклування Самгородоцької сільської ради № 467 від 04.04.2023 з проханням розгляд справи проводити без їх участі, окремо зазначили, що вимоги викладені в позовній заяві визнають та не заперечують проти їх задоволення, а також висновок № 91 від 22.03.2023 про визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши мотиви та фактичні обставини, які враховуються при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 06.03.2020 у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 01, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу відповідач прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, наполягання позивача розірвати шлюб, відсутність зацікавленості з боку відповідача щодо збереження шлюбу, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Що стосується вимоги позивача про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з ним, суд виходить з наступного. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 02.07.2002. Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера Тростянецької ОДПІ, [PERSON] отримав ідентифікаційний номер [NUMBER] від 28.11.2001. Згідно картки платника податків [PERSON] , [INFO] , отримав РНОКПП [NUMBER] від 22.02.2017. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 06.03.2020 у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 01. Відповідно до довідки виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради про реєстрацію місця проживання особи № 374 від 02.03.2017, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В матеріалах справи міститься характеристика [PERSON] , вчителя фізичної культури Самгородоцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Козятинського району Вінницької обласної ради, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , працює в даному навчальному закладі з 13.06.2006. За час роботи в школі зарекомендував себе як відповідальний та досвідчений педагог, вміло знаходить спільну мову з дітьми, користується в них авторитетом та повагою, вміє згуртувати дитячий колектив, забезпечує високу результативність та якість своєї роботи, дотримується педагогічної етики, поважає гідність учнів, пропагандує здоровий спосіб життя, користується авторитетом батьків та колег по роботі. Згідно довідки № 282 від 17.08.2021, виданої Самгородоцькою спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом Козятинського району Вінницької обласної ради, [PERSON] дійсно працює вчителем фізичної культури в Самгородоцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Козятинського району Вінницької обласної ради, його заробітна плати за період 3 серпня 2020 року по липень 2021 року склала 204898,99 грн. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.08.2021 на підставі заяви громадянина [PERSON] з метою визначення місця проживання дитини проведено обстеження умов проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , та визначено, що санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в будинку чисто, затишно, наявні необхідні продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина має окрему кімнату, спальне місце, місце для ігор та відпочинку, забезпечена необхідним приладдям, одягом та іграшками. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , (батько); [PERSON] , [INFO] , (син); [PERSON] , [INFO] , (дідусь); [PERSON] , [INFO] , (бабуся); [PERSON] , [INFO] , (мати) не проживає. Вся родина [PERSON] опікується дитиною, турботливо ставиться до його потреб, допомагає матеріально та морально. Стосунки з матір`ю [PERSON] напружені, на момент відвідування її не було вдома. Зі слів родичів, вона не з`являється до дитини уже більше місяця. Розвитком та вихованням сина не цікавиться. В матеріалах справи міститься акт оцінки потреб сім`ї/особи відділу соціального захисту населення, охорони здоров`я Самгородоцької сільської ради (початок 27.07.2021 завершення 02.08.2021) та висновок оцінки потреб сім`ї за результатами якого з`ясовано, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО (складні життєві обставини) є ухиляння від виконання батьківських обов`язків матері, бродяжництво, ведення аморального способу життя матері, розлучення. Відповідно до висновку № 91 від 22.03.2023 про визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] , служба у справах дітей Самгородоцької сільської ради визнала за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Згідно рішення Самгородоцької сільської ради Вінницької області № 91 від 22.03.2023 Про визначення місця проживання дитини, вирішено: затвердити висновок комісії з питань захисту прав дітей відносно визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 9 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; таке розлучення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. При вирішенні спору про місце проживання дитини суд звертає особливу увагу на вік дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Із висновку служби у справах дітей Самгородоцької сільської ради судом встановлено, що позивач [PERSON] займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина, так як мати не цікавиться життям дитини. Позивач працевлаштований та має стабільний дохід, що підтверджується матеріалами справи, а отже має можливість забезпечувати всі матеріальні потреби малолітнього сина. При вирішенні спору суд надає першочергове значення інтересам дитини, яким, на переконання суду, відповідатиме визначення місця її проживання з батьком, оскільки саме батько опікується побутом дитини, її матеріальним забезпеченням, розвитком та навчанням. Поряд з цим, визначення місця проживання спільної дитини сторін разом з батьком, не впливатиме на взаємовідносини матері із сином, оскільки таке визначення місця проживання дитини не позбавляє матір батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц. Суд зазначає, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те з ким із залишається дитина, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини, приймаючи до уваги те, що якнайкращим інтересам дитини буде відповідати її проживання з батьком, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визначення місця проживання дитини з позивачем. Крім того, суд зауважує, що мати дітей не обмежена у своєму праві на спілкування з сином, турботою відносно нього та участі у його вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості щодо встановлення часу спілкування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачена останнім сума судового збору при поданні вказаної позовної заяви до суду в розмірі 1816,00 грн., що підтверджується квитанціями банку платника Приватбанк від 07.09.2021.

Outcome: approved