Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 10.11.2007 у виконкомі Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис №10 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2007 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис №10. Сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачкою. Подружнє життя сторін не склалось. У березні 2022, після вторгнення Російської Федерації, позивачка з дітьми була змушена виїхати з зони бойових дій - с. Городище Марківського району Луганської області. Відповідач не бажав виїхати з окупованої території України. З березня 2022 року сторони спілкуються лише телефоном, відповідач не бажає жити з сім`єю, шлюб має лише формальний характер. Позивачка, [PERSON] , надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.11.2007 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис №10. Сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачкою. Подружнє життя сторін не склалось. У березні 2022, після вторгнення Російської Федерації, позивачка з дітьми була змушена виїхати з зони бойових дій - с. Городище Марківського району Луганської області. Відповідач не бажав виїхати з окупованої території України. З березня 2022 року сторони спілкуються лише телефоном, відповідач не бажає жити з сім`єю, шлюб має лише формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позовної заяви, що свідчить про його небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище набуте в шлюбі. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Outcome: approved