Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

30.01.2023 року представник позивача адвокат Сахарова Н.М., яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1220940, виданого 27.01.2023 року (а.с.33), звернулася до суду з позовом до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (який 04.04.2023 року вона уточнила), та просить визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . При цьому вона посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] , належав вищезазначений будинок, як членам колгоспного типу двору. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою. Спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина вже на увесь житловий будинок. Спадкоємцями [PERSON] є її онуки [PERSON] та [PERSON] , які своєчасно прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса у встановлений законом строк. Спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадщини, згідно з яким [PERSON] успадковує житловий будинок. Спадкодавець при житті не оформила за собою право власності, тому коли позивач звернувся до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, тому позивач змушений звернутися до суду з цім позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, в позовній заяві представник просить розглянути справу у відсутності позивача (а.с.2). Відповідач Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області в особі т.в.о.голови Арабаджи М. надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позов визнав у повному обсязі (а.с.41). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 14.04.1991 року відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", головою якого був [PERSON] , [INFO] та членом двору була його дружина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 1917, виданою 26.12.2022 року т.в.о.голови Кубейської сільської ради Заїм Т.П. на підставі сільськогосподарської книги №5 особистий рахунок №0536 та архівною довідкою № 485, виданою 03.04.2023 року начальником відділу трудового архіву Болградської міської ради Одеської області Дмитрієвою Р., з якої вбачається, що [PERSON] працював в колгоспі ім.Калініна (КСП «Кубей), СВК «Кубей» с.Червоноармійське) с.Кубей Болградського району Одеської області за період з 1948-1994 роки. Згідно вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно з п.9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство. Відповідно до змісту Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Відповідно до ст.ст. 120,123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Виходячи з вимог ст.ст. 120,123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991 року і регулювали власність колгоспного двору, право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння) мали [PERSON] та [PERSON] ( дідусь та бабуся позивача) в рівних частинах, по 1/2 кожний. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.1996 року, виданого Червоноармійською сільською радою народних депутатів Болградського району Одеської області, на підставі актового запису про смерть №88, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/2 частину у житловому будинку [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем\~померлого,\~який прийняв\~спадщину є\~його дружина\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Червоноармійською\~сільською радою\~04.02.1970\~року,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~та [PERSON] \~уклали шлюб\~та після\~шлюбу дружині\~присвоєно прізвище\~« [PERSON] » (а.с.7), тобто вона на підставі ст. 529 ЦК Української РСР є спадкоємцем за законом першої черги, та прийняла спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою №21-03, виданою 27.03.2023 року Кубейською сільською радою Болградського району, з якої вбачається, що на момент смерті спадкодавця з ним в будинку були зареєстровані та входили до складу сім`ї дружина [PERSON] та онучка [PERSON] , а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71459056, сформовану приватним нотаріусом Болградського нотаріального округу Ажинтаревим В.В. 13.02.2023 року (а.с.43), відповідно до якої інформація в реєстрі відсутні, також відсутня інформація щодо наявних в реєстрі на ім`я спадкодавця заповітів або спадкових договорів (а.с.44). Таким чином [PERSON] належить увесь зазначений будинок. Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2021 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про смерть № 22 від 06.01.2021 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій майно, у тому числі на весь вищезазначений житловий будинок. При житті [PERSON] склала два заповіти від 30.08.2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кубейської сільської ради Болгаровою І.А., зареєстрованого в реєстрі за № 205 (а.с.67) та 06.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. зареєстрованого в реєстрі за № 4945 (а.с.69). При цьому в обох заповітах вона заповідала земельну ділянку у розмірі 2,17 га (державний акт серії ЯА №154170) [PERSON] , в першому заповіті усе інше майно заповіла [PERSON] , а в другому розпорядилася щодо належної їй земельної ділянки розміром 1,7567 га, яку заповіла [PERSON] , обидва заповіти чинні, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 64671364 від 12.05.2021 року (а.с.64-65). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Спадкоємцями померлої є: - син [PERSON] , [INFO] , відмовився від спадщини за заповітом, а також за законом на користь онуків померлої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (заява №200 від 23.06.2021 року, яка зберігається в матеріалах спадкової справи (а.с.49); - дочка [PERSON] , [INFO] , відмовилася від спадщини за заповітом, а також за законом на користь онуків померлої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (заява №199 від 23.06.2021 року, яка зберігається в матеріалах спадкової справи (а.с.54); - онук [PERSON] , [INFO] , прийняв спадщину після смерті бабусі (заява № 182 від 15.06.2021 року, яка зберігається в матеріалах спадкової справи) (а.с.70); родинні відносини підтверджені свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 14.05.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.74) відповідно до якого його батьком є [PERSON] , та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 05.05.1960 року Червоноармійським бюро ЗАГС Болградського району Одеської області (а.с.53), відповідно до якого його матір`ю є [PERSON] ; -\~онук [PERSON] ,\~ [INFO] , прийняв спадщину після смерті бабусі (довідка №1779, виданої 23.11.2022 року т.в.о.голови Кубейської сільської ради [PERSON] , шляхом проживання та реєстрації з померлою на день смерті за однією адресою (а.с.12); родинні відносини підтверджені свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 31.08.1985 року Колібабовською сільською радою Леовського району МССР (а.с.15) відповідно до якого його батьком є [PERSON] , та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 27.11.1950 року Червоноармійським бюро ЗАГС Болградського району Одеської області (а.с.13), відповідно до якого його матір`ю є [PERSON] . Згідно з ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином судом з`ясовано коло спадкоємців, в тому числі було досліджено спадкову справу №57-2021, заведену приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 12 травня 2021 року до майна померлої [PERSON] та копію якої витребувано судом (а.с.48-105). Фактично спадщину прийняли два онуки померлої - [PERSON] та [PERSON] . Обидва є спадкоємцями п`ятої черги за законом, що узгоджується з вимогами ст. 1265 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим 07.05.2011 року виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.14), тобто якщо би батько позивача був живий на день смерті матері він би спадкував спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, тому позивач за правом представлення є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї бабусі. 20 червня 2022 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір про поділ спадщини, якій посвідчено приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Ажинтаревим В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 806 (а.с.78) та відповідно до цього договору у спадщину [PERSON] переходить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. №105/02-31 від 20.06.2022 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, якій підтверджував би належність будинку спадкодавцеві (а.с.30). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved