Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

09.11.2022 року до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся представник позивача АТ КБ Приватбанк із позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 69507 грн. 51 коп. за кредитним договором №DZHCGK00770307 від 11.12.2006 року. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 11.12.2006 року уклали кредитний договір №DZHCGK00770307. Згідно умов договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 50500,00 грн. на термін до 10.12.2016 р., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 50500,00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. 03.03.2015 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2015 року було задоволено позовні вимоги та стягнуто заборгованість. Таким чином, винесення рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2015 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2015 року не виконано боржником. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором №DZHCGK00770307 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачами було укладено договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. У зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.12.2006 року між АТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №DZHCGK00770307, відповідно до умов якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 50500,00 грн. на термін до 10.12.2016р., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору (арк.с. 17-18). З метою забезпечення виконання зобов`язання за Договором №DZHCGK00770307 між АТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір поруки №DZHCGK00770307/1 від 11.12.2016 року (арк.с. 20). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 50500,00 грн. Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2015 року з [PERSON] , [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 282793 грн. 98 коп. (арк.с. 7). На даний час рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2015 року боржниками не виконано. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.\~1048\~цього Кодексу (ч. 2ст. 1050 ЦК України). Пунктом 2.2.2 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується сплатити відсотки за користування кредитом, відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12 Договору, а також відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до цього Договору. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 ст.554\~ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором відповідачі станом на 26.09.2022 року мають заборгованість у розмірі 69507 грн. 51 коп., яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у сумі 58917 грн. 35 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 10590 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с. 8-10). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved