Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У січні 2021 року АТ «Державний експортно - імпортний банк України» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2018 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту № 8002989910БС/2018-06. 29.07.2019 найменування позивача було змінено з ПАТ на АТ «Державний експортно-імпортний банк України». Згідно з умовами кредитного договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію до карткового рахунку з лімітом заборгованості по кредиту не більше 80000 грн. на строк до 31.05.2021 включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28 %. Станом на 13.04.2020 відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого у нього виникла заборгованість в сумі 63719 грн. 20 коп., з яких: 50522 грн. 10 коп. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 9797 грн. 15 коп. - заборгованість за процентами; 598 грн. 32 коп. - пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 2801 грн. 63 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом), яку позивач просив стягнути з відповідача а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2021 справу передано на розгляд за підсудністю Подільського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 02.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Згідно із ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (29.07.2019 найменування позивача змінено з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України») та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку у рамках зарплатного проекту № 8002989910БС/2018-06, згідно якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості не більше 80000 грн. на строк до 31.05.2021 зі сплатою 28 % річних (п. 2.1, 2.3, 2.8). Отже, предметом доказування позовних вимог АТ «Державний експортно - імпортний банк України», перш за все, є факт надання позивачем відповідачу обумовленої у кредитному договорі суми грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.6.2.1 кредитного договору відповідач зобов`язався погашати банку усю існуючу заборгованість за кредитом щоразу у день припинення дії кредитної лінії. У разі припинення дії Кредитної лінії Клієнтом згідно з пунктом 2.4 цього договору клієнт зобов`язується погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом протягом 5 (п`яти) банківських днів, наступних за днем отримання банком повідомлення клієнта про припинення дії кредитної лінії, а у разі припинення дії кредитної лінії банком згідно з пунктом 2.5 цього договору-протягом строку, зазначеного банком у своєму повідомленні клієнту про припинення дії кредитної лінії. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. З матеріалів справи вбачається, що, укладаючи договір, його пунктом 2.1 сторони визначили характер грошового зобов`язання та дійшли згоди, що грошовою одиницею виниклих зобов`язань являється гривня. Згідно розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8002989910БС/2018-06 від 05.06.2018, заборгованість відповідача за позовом станом на 10.04.2020 складає 63719 грн. 20 коп., з яких: 50522 грн. 10 коп. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 9797 грн.15 коп. - заборгованість за процентами; 598 грн. 32 коп. - пеня нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 2801 грн. 63 коп. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом). У відповідності до положень ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, висновками експертів. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів відповідачу. Положенням статті 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, відповідачем не виконано зобов`язань, визначених договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується матеріалами справи. 16.01.2020 на адресу відповідача позивачем була направлена письмова претензія про погашення заборгованості, однак вимоги якої виконано не було. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Державний експортно - імпортний банк України» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі, витікають з договірних, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі, відповідач порушив умови договору, тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 13.04.2020, у розмірі 63719 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 430685 від 15.10.2020. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача на корить позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved