Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову та до досягнення повноліття дитини. Мотивує свою заяву тим, що 10.04.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який 02.08.2017 року розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/1938/17. Зазначає, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на повному утриманні позивача та проживає разом і позивачем. Після розірвання шлюбу між сторонами була усна домовленість щодо утримання дитини, однак на даний час такі зобов`язання не виконуються. Також вказує, що відповідач є працездатного віку, зможе сплачувати аліменти в частці від всіх видів заробітку (доходу), оскільки є фізичною особою-підприємцем, стоматолог та має постійний дохід. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 25-26). 06.04.2023 року від уповноваженого представника відповідача у справі надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача не погоджується із аргументами позивача, зокрема зазначає, відповідач перебуває у відмінному стані здоров`я, є працездатною особою та здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець в сфері надання стоматологічних послуг. Однак відповідач як батько повністю розуміє та усвідомлює потреби своєї дитини, теперішню економічну ситуацію та умови воєнного стану в Україні, відтак готовий забезпечити дитину аліментами в твердій грошовій сумі в розмірі 4 249 грн. 50 коп. (тобто, 150% від встановленого законом рекомендованого розміру), що на думку відповідача, в сукупності з такою ж частиною коштів зі сторони матері (позивача) забезпечить дитині повноцінне існування та розвиток в сучасному суспільстві. Відтак позовні вимоги просить задовольнити частково (а.с. 32-66). У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02.08.2017 року у справі № 462/1938/17 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10.04.2008 року у Залізничному відділі РАЦСу Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 51. Рішення набрало законної сили 28.08.2017 року (а.с. 8). Також із змісту зазначеного рішення вбачається, що від шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією документів про народження дитини (свідоцтва про народження). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Окрім цього, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 07.03.2023 року стверджується, що основним видом діяльності ФОП [PERSON] є стоматологічна практика. Датою про взяття на облік вказано 23.12.2011 року (а.с. 14). Також, судом дослідженні копії наданих позивачем документів на підтвердження майнового стану відповідача (а.с. 15-18, 19-20). Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу дитини у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідачем у справі не доведено та не надано суду доказів не можливості сплати аліментів, відповідач є особою працездатного віку, жодних відомостей про стан його здоров`я, який би перешкоджав наданню матеріальної допомоги сину суду не надано, відсутність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на дитину у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі наявних у справі доказів, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved