Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

30.11.2022 заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна. Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. [PERSON] , [INFO] являється рідним сином заявника, з яким вони проживають однією сім`єю. [PERSON] має другу групу інвалідності з дитинства, оскільки хворіє на психічне захворювання і через свою хворобу він не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому потребує постійного стороннього догляду та допомоги. [PERSON] потребує постійного догляду та нагляду, він не може вчиняти будь-які самостійні дії, отримувати призначену пенсію та самостійно розпоряджатися нею, тобто повністю являється недієздатним. Заявник у заяві вказала, що крім неї, здійснювати догляд за [PERSON] більше ні в кого немає можливості. Тому заявник вважає, що вона є єдиною близькою людиною для [PERSON] , так як являється рідною матір`ю останнього. Для встановлення психічного стану [PERSON] просила призначити судово-психіатричну експертизу. Викладені обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 06.12.2022 призначено розгляд справи в порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено заінтересованій особі строк для подання відзиву на заяву. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, проте на адресу суду 29.12.2022 надійшов лист, у якому представник Опікунської ради, не заперечує проти вимог заявника, розгляд справи просила суд проводити без її участі Крім того, 27.12.2022 було надано подання про доцільність призначення заявника опікуном над [PERSON] . Суд дійшов висновку, що у даній справі необхідно призначити експертизу, оскільки в матеріалах справи є достатні дані про психічний розлад здоров`я [PERSON] , отож для встановлення його психічного стану проведення судово-психіатричної експертизи є обов`язковим. Ухвалою суду від 29.12.2022 призначено у справі судово-психіатричну експертизу, поставлено на вирішення відповідні запитання, проведення експертизи доручено експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні імені академіка Ющенка, а на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 27.03.2023 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №55 від 02.02.2023. Ухвалою суду від 27.03.2023 поновлено провадження у справі та призначено наступну дату судового засідання. Згідно Протоколу автоматичного визначення присяжних від 30.11.2022 визначено основних присяжних Дячук Н.М. та Кривака С.П. Відповідно до Протоколу автоматичного визначення присяжних від 21.12.2022 визначено іншого присяжного Печолат В.Л.. , оскільки присяжна Дячук Н.М. перебуває за кордоном, тому її відраховано з числа присяжних. Заявник подала заяву, в якій просила її вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідно до рішення Опікунської ради при виконавчому комітеті Липовецької міської ради від 23.12.2022 визнано доцільним призначення опікуном [PERSON] , [INFO] над сином [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його судом недієздатним (а.с.22). Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьками записані [PERSON] та заявник [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] , [INFO] являється рідним сином заявниці, з яким вони проживають однією сім`єю. Згідно довідки КНП "Липовецька міська лікарня" Вінницької області від 02.11.2022 (а.с. 6) слідує, що [PERSON] перебуває на №Д" обліку з 2006 Дз: F72.1. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 16.03.2021 [PERSON] має другу групу інвалідності з дитинства (а.с 3). Крім того, згідно з висновком судово-психіатричного експерта Вінницької обласної психоневрологічної лікарні імені академіка Ющенка за №55 від 02.02.2023 визначено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості тяжкого ступеня із значними відхиленнями у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування (F72.1); судомний синдром, а також [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними й потребує опіки (а.с. 37-39). Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд такої категорії справ, згідно з ч. 4 ст.293 проводиться судом у складі 1-го судді і 2-ох присяжних. Отже, з огляду на особливість окремого провадження, в порядку якого розглядається дана справа щодо визнання громадянина [PERSON] недієздатним, в даному судовому процесі необхідно довести чи дійсно вказаний громадянин внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, в заяві заявник вказала, що [PERSON] , [INFO] являється її рідним сином, з яким вони проживають однією сім`єю. [PERSON] має другу групу інвалідності з дитинства, оскільки хворіє на психічне захворювання і через свою хворобу він не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій і керувати ними, тому потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Як визначено в ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Судом встановлено, що згідно з висновком експерта Вінницької обласної психоневрологічної лікарні імені академіка Ющенка за №55 від 02.02.2023 визначено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості тяжкого ступеня, з відхиленнями у поведінці, а також [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними й потребує опіки. Оскільки суд вважає вищевказаний висновок експерта належним та допустимим доказом, а тому аргументи заявника про те, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними є обґрунтованими. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч. 4 ст. 63 ЦК України). Суд вважає про наявність законних підстав визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , а його опікуном призначити - [PERSON] , [INFO] . Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатним та призначення заявника опікуном, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. У силу вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України суд роз`яснює, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved