Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 06.02.2023 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вона являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Відповідач по справі є рідною дочкою позивача та маір`ю [PERSON] . Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , залишила його та проживає окремо від них. Позивач самостійно виховує та утримує онука [PERSON] з шестирічного віку. [PERSON] проживає в іншому місці, зловживає спиртними напоями, не працює, веде антигромадський спосіб життя. Батька дитина не має, оскільки відомості про нього в свідоцтві про народження записані зі слів матері. Матір дитини життям сина не цікавиться, не забезпечує необхідного харчування, догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний та моральний розвиток, як складову виховання. Дитина проживає разом з позивачем у її будинку. Вона самостійно забезпечила дитину гідними умовами проживання та навчання. Між ними склалися теплі та доброзичливі стосунки. Відповідач не має жодних поважних причин, з яких би вона не виконувала свої батьківські обов`язки. У 2020 році, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відповідач вчинила домашнє психологічне насильство відносно позивача, ображала її словами нецензурної лайки, погрожувала фізичною розправою. Все це відбувалося в присутності дитини. Даний факт підтверджується постановою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. З урахуванням викладеного та на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Процедура та позиції сторін Ухвалою від 10.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 10:00 год. 02.03.2023 (а.с.23-24). 02.03.2023 відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась. Позивач вказала, що відповідач за адресою місця реєстрації не проживає тривалий час. Вона проживає в м.Чуднів, Житомирської області. Суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання відклав розгляд справи на 03.04.2023 (а.с.32-33). 03.04.2023 розгляд справи відкладено за заявою позивача у зв`язку з хворобою на 02.05.2023 (а.с.34-35). 02.05.2023 позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Вказала, що її дочка - відповідачка по справі [PERSON] залишила свого сина - [PERSON] , [INFO] на її вихованні та утриманні. Життям дитини взагалі не цікавиться та не спілкується з ним. Проживає окремо у м.Чуднів, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. Останній раз бачила дитину на його день народження у листопаді 2022 року, з того часу навіть і не подзвонила. Крім того, відповідач дала добровільну згоду на позбавлення її батьківських прав, що підтверджується заявою [PERSON] , завіреною нотаріально. У зв`язку з викладеним просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. В поданій суду нотаріально посвідченій заяві [PERSON] вказує, що з особистих міркувань та за власним бажанням відмовляється від свого сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і залишає його для усиновлення іншим громадянам. Не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Не заперечує проти розгляду справи про позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON] у її відсутності. До громадян, які усиновлять її сина претензій пред`являти не буде (а.с.38). Третя особа - представник служби у справах дітей Іщенко Р.С., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вказала, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] . Вона займається його вихованням та доглядом. У її будинку створені всі належні умови для проживання дитини. Мати дитину покинула, життям сина не цікавиться, не приїздить та не піклується про нього, не бере участі у його вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи ту обставину, що відповідач визнала позов в повному обсязі, про що свідчить її заява від 31.03.2023, складена та посвідчена у м.Чуднів приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей В.Л., суд розцінює вказану заяву як визнання позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає за можливе винести рішення з підготовчого судового засідання у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІІІ. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 18). Згідно характеристики Черняхівського ліцею №1 Черняхівської селищної ради, складеної на [PERSON] , учня 3-Б класу, останній навчається в ліцеї з 2020. За час навчання виявив достатній рівень знань. Має добре розвинену пам`ять, увагу, уяву. Мама [PERSON] страждає алкогольною залежністю і займається виключно своїм життям. Неповнолітнього сина залишила проживати з бабусею [PERSON] . Не відвідувала сина навіть під час хвороби. Мати дитини не цікавиться життям та розвитком сина, рідко з ним спілкується. На контакт з вчителями мати не йде, успішністю сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Забезпеченням побутових потреб дитини займається бабуся. Вона ж стежить за успішністю хлопчика, приводить до школи та забирає, допомагає з заняттями та морально підтримує (а.с.14). При обстеженні матеріально-побутових умов проживання дитини в сім`ї за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою проживає [PERSON] , [INFO] та її онук - [PERSON] , [INFO] . Умови проживання в будинку добрі. Кімнати облаштовані меблями та речами побуту. Продуктами харчування та паливом забезпечені. Дитина має окрему мебльовану кімнату, посезонний одяг та взяття, стіл для уроків. Вказане зафіксоване в акті обстеження умов проживання від 09.03.2023 (а.с.41). Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо умов проживання малолітньої дитини [PERSON] та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 30.03.2023 №29 встановлено, що [PERSON] проживає разом з бабусею по лінії матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зі слів бабусі мати не спілкується з сином, життям та вихованням сина не цікавиться, матеріально не утримує. Батько дитини записаний зі слів матері за ч.1 ст.135 СК України. Мати дитини також зареєстрована за вказаною адресою, однак за місцем реєстрації не проживає. Враховуючи, що матір дитини самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] (а.с.42-44). Постанова Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.09.2020 по справі №293/1436/20 свідчить про те, що [PERSON] 15.07.2020 о 08 год. 15 хв. в [ADDRESS] , вчинила домашнє психологічне насильство відносно матері, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що на неї накладено стягнення у виді штрафу (а.с.29). ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Спір між сторонами у справі виник з приводу не виконання батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ці правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України) , Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно із ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 4 та 5 статті 155 СК України передбачено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Водночас, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , залишила дитину на вихованні своєї матері та життям дитини не цікавиться, не спілкується з ним, не дбає про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не дбає про здобуття ним повної загальної середньої освіти, самоусунулася від його виховання та утримання.Крім того, нотаріально засвідчена заява [PERSON] від 31.03.2023, свідчить про те, що вона відмовляється від власного сина [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти позбавлення її відносно нього батьківських прав. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] . Вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, у порядку ст.141 ЦПК України, оскільки позивачеві у силу норм статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочено сплату судового збору до постановлення рішення, судові витрати покладаються на відповідача. Тому суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved