Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. А також стянення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., щомісячно до досянення трирічного віку дитини, [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що 24 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Київській області в книзі рестрації шлюбів зроблено запис за №395 та видано свідоцтво про шлюб (копія свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] додається). У шлюбі у подружжя народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 5 березня 2019 р, додається) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серія [NUMBER] виданого 26 червня 2020 р., додається). Вказала, що подальше подружнє життя не склалось, у зв`язку із чим 09.12.2021 рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб було розірвано (копія судового рішення від 09.12.2021 року, додається). Вказала, що на даний час, малолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини. Ухвалою суду від 03.01.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Позивачем через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. На підставі ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає можливим провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 24 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Київській області в книзі рестрації шлюбів зроблено запис за №395 та видано свідоцтво про шлюб. 09.12.2021 рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб було розірвано. У шлюбі у подружжя народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 5 березня 2019 р, додається) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серія [NUMBER] виданого 26 червня 2020 р., додається). Згідно з ч. 1 ст.\~121\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України), права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180\~СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою третьою статті 181 СК України\~передбачено, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При призначенні аліментів, відповідно до ст.\~182\~СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З огляду на те, що відповідач є батьком дітей, що він є особою працездатного віку, а також враховуючи вік дітей, те, що діти фактично проживають з матір`ю, перебувають на її утриманні, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття та доньки в розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини. Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, що передбачено законодавством, однак позивачем не надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких грунтуються така вимога, суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. При поданні позову позивач судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 184, 191 Сімейно кодексу України,

Outcome: partial