Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

06.03.2023 [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі АТ «ЗАлК») про стягнення заборгованості по заробітній платі, належних сум у зв`язку зі звільненням розміром 43\~769,23 грн. В процесі розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з АТ «ЗАлК», в тому числі з рахунків його відокремленого підрозділу Придніпровського виробничого управління АТ «ЗАлК» заборгованість із заробітної плати розміром 24\~269,23 грн., а також витрати на правничу допомогу розміром 2\~400 грн. В обґрунтування позову зазначала, що працювала в АТ «ЗАлК» та наказом № 02-017/к від 08.02.2023 була звільнена з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці контрольно вимірювальних приладів та автоматики відділу головного енергетика служби головного інженера технічної дирекції з 08.02.2023. Разом із тим, з нею не було проведено повного розрахунку при звільненні. Розмір заборгованості по заробітній платі склав 24\~269,23 грн. Незважаючи на те, що на розрахункові рахунки комбінату постановою державного виконавця від 09.08.2017 було накладено арешт, в березні 2019 р. підприємством було відкрито новий рахунок в банку, який значиться за відокремленим підрозділом АТ «ЗАлК» Придніпровське виробниче управління АТ «ЗАлК», через який відповідач здійснює виплату заробітної плати працівникам. Позивачем вживались заходи врегулювання спору, а саме направлялись звернення до відповідача, однак спір в досудовому порядку вирішено не було. З наведених підстав, просила позов задовольнити. Відповідач в особі генерального директора С. Павленка позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі розміром 24\~269,23 грн. визнав, про що зазначив у відзиві на позовну заяву (а.с. 2533). Заперечував проти задоволення інших позовних вимог позивача, які були викладені у первинному позові та в частині яких позов було зменшено представником позивача шляхом подання заяви у судовому засіданні 04.05.2023. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від 07.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті справи, перше судове засідання призначене на 11.04.2023 на 13:00 год. (а.с. 18). 20.03.2023 відповідачем отримано копію вищезазначеної ухвали, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 34). 03.04.2023 відповідачем в особі генерального директора С. Павленка направлено до суду відзив на позов, який надійшов 06.04.2023 (а.с. 2333). 04.05.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням їх зменшення підтримала та просила позов задовольнити. Також зазначила, що протягом встановленого строку після ухвалення рішення нею будуть подані докази понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та враховуючи приписи ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах з 10.11.2015, що підтверджується копіями відповідних сторінок трудової книжки позивача серії [NUMBER] (а.с. 67). Відповідно до копії наказу № 02-017/к від 08.02.2023 [PERSON] була звільнена з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці контрольно вимірювальних приладів та автоматики відділу головного енергетика служби головного інженера технічної дирекції з 08.02.2023 за власним бажанням ст. 38 КЗпП (а.с. 8). Також судом встановлено, що відповідач АТ «ЗАлК» своєчасно не виплачував позивачеві заробітну плату, внаслідок чого утворилася заборгованість. Факт та розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] підтверджено довідкою АТ «ЗАлК» № 11 від 16.03.2023, відповідно до якої заборгованість по заробітній платі за період січень 2022 р. лютий 2023 р. склала 24\~269,23 грн. (з урахуванням утримання податків). Згідно з розрахунковим листком позивача за лютий 2023 р. позивачеві у лютому було нараховано 27\~544,89 грн., з яких утримано 3\~275,66 грн., до видачі 24\~269,23 грн. Наявність та розмір вказаної заборгованості відповідачем не заперечується, про що представником відповідача зазначено у відзиві на позов. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.\~ Отже, з`ясувавши обставини справи та оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони перебували в трудових правовідносинах, але в порушення вимог ст. 43 Конституції України, ст.ст. 115, 116 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» відповідач січня 2022 р. і до теперішнього часу не виплачує позивачу нараховану за період з січня 2022 р. по лютий 2023 р. заробітну плату, у зв`язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 24\~269,23 грн. (без урахування податків та інших обов`язкових платежів). Підсумовуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі розміром 24\~269,23 грн. Окрім того, на підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовними вимогами майнового характеру (щодо яких позивач звільнена від сплати судового збору) 1\~073,60 грн. Крім того, в порядку п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановити строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved