Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту МТСБУ) звернулося до Рахівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2016 року, близько 16 години 30 хвилин, на автодорозі, сполученням «Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen» [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Згідно вироку Рахівського районного суду від 15.07.2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] . На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі заяви представника потерпілої [PERSON] [PERSON] , про отримання відшкодування шкоди, МТСБУ здійснило регламенту виплату у сумі 45941,03 гривню, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. МТСБУ зверталося до [PERSON] із претензією про відшкодування збитків у порядку регресу, проте останнім жодних дій вчинено не було. З огляду на викладене МТСБУ просить стягнути з [PERSON] завдані збитки у порядку регресу у розмірі 45941,03 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684 гривень. Представник позивача, МТСБУ, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав. Натомість у позовній заяві зазначив про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім цього, від представника позивача [PERSON] надійшла заява у якій він просив розглянути позовну заяву за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся шляхом надсилання судового виклику на адресу місця реєстрації. Проте вказаний виклик повернувся до суду з відміткою про те, що «адресат відсутній за місцем проживання». Вирішуючи можливість\~розгляду справи\~суд вважає\~за необхідне\~зазначити наступне.\~Згідно з\~положеннями ст.131\~ЦПК України,\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Так, у суду відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] змінив своє місце проживання, у зв`язку з чим, судові виклики були надіслані на останню відому суду адресу. Окрім цього, суд, з метою належного повідомлення [PERSON] про день, час та місце розгляду справи, 04.04.2023 року, розмістив оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справи на підставі наявних матеріалів. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно вироку Рахівського районного суду від 15.07.2016 року (справа № 305/874/16-к) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Представник потерпілої [PERSON] [PERSON] , 25.02.2019 року, звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, та у цей же день із заявами про виплату страхового відшкодування на загальну суму на загальну суму 47460 гривень. Згідно довідки МТСБУ № 1 від 11.04.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати становить 45941,03 гривень. На підставі платіжного доручення №937403 від 19.04.2019 року МТСБУ виплатило [PERSON] , грошові кошти у сумі 45941,03 гривні. Згідно довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, [PERSON] у період з 08.04.2016 року по 20.04.2016 року перебувала на лікуванні у ТОВ «Центр травматології та ортопедії». МТСБУ, 18.03.2021 року, надіслало [PERSON] претензію про відшкодування збитків у сумі 45941,03 гривні у порядку регресу, у якій вказало на необхідність сплати відшкодування упродовж 14 днів з моменту отримання претензії. Вирішуючи заявлені МТСБУ позовні вимоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно положень ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку; страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно\~ст.22\~Закону уразі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, згідно ст.23 Закону шкодою,\~заподіяною життю\~та здоров`ю\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, а також шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Відповідно до статті 24\~Закону узв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Окрім цього, ст.25 Закону регламентовано, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Так, судом встановлено, що 31.03.2016 року у смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen» [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] проходила лікування, а також тимчасово втратила працездатність. Відповідно до вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.07.2016 року (справа 305/874/16-к), дана дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок неправомірних дій [PERSON] . Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Окрім наведеного,\~згідно ст.38\~Закону,\~МТСБУ після\~сплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на вищевикладене, оскільки дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок дій [PERSON] , що встановлено вироком суду, а позивачем було відшкодовано завдану відповідачем шкоду, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ до [PERSON] є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а з відповідача необхідно стягнути на користь позивача грошові кошти у сумі 45941,03 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved