Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулась до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, за вказаною вище адресою, а також на земельні ділянки площею 0,25 га, площею 0,168 га та площею 0,146 га. Позивач спадщину після смерті матері прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. Інших спадкоємців за законом/заповітом немає. Проте, при зверненні до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на загадане вище майно. Зокрема Договір дарування житлового будинку та держані акти на право власності на земельні ділянки були загублені, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські Вісті» №10 від 10.03.2023 року. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. 125 ЗК України, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на: 1) житловий будинок під літерою А, загальна площа - 83,9 кв.м., житлова площа - 41,1 кв.м., та господарські споруди: прибудова - а; мансарда - під А; госп. блок - Б; літня кухня - В; сарай - Г; вбиральня - Д; погріб - Ж; колодязь питний - №1; яма вигрібна - №2; ворота з хвірткою - №3; огорожа - №4; огорожа - №5; що розташований в [ADDRESS] , - Договір дарування від 16.04.1994 року № 2-1271, зареєстрований в Макарівському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №8 за № 47; 2)\~земельну ділянку\~площею 0,25\~га з\~цільовим призначенням\~для будівництва\~та обслуговування\~житлових будівель\~та господарських\~споруд,\~з кадастровим\~номером 3222783802:02:004:0008,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~-\~Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 945448, виданий 07.12.2005 року на підставі рішення Липівської сільської ради від 28.07.2004 року №68-10-ХХІV; 3) земельну ділянку площею 0,168 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 3222783802:02:004:0013, що розташована за адресою: [ADDRESS] - Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №945447, виданий 07.12.2005 року на підставі рішення Липівської сільської ради від 28.07.2004 року №68-10-ХХІV; 4) земельну ділянку площею 0,146 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 3222783802:02:004:0021, що розташована за адресою: [ADDRESS] , - Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №096393, виданий 23.02.2007 року на підставі рішення Липівської сільської ради від 12.04.2006 року № 8-1-ІV. Також позивачка просила судові витрати покласти на неї. Ухвалою суду від 05.04.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.05.2023 року. Ухвалою суду від 01.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні цього ж дня. В судове засідання 01.05.2023 року позивач не прибула, в позовній заяві просила слухати справу за її відсутності (а.с.4). Від відповідача надійшло письмове клопотання про слухання справи за відсутності його представника, а рішення прийняти на підставі наявних у справі матеріалів (а.с.54-55). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , що підтверджується копіями наступних документів, що містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2014 року (а.с.12), свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 11.03.1963 року (а.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки № [NUMBER] від 16.11.1991 року (а.с.11). До дня смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею проживала донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою №75 від 03.04.2023 року Макарівської селищної ради (а.с.13). Згідно Витягу\~зі Спадкового\~ реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину) №71864648 від 21.03.2023 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.27). Таким чином, інших спадкоємців, окрім позивачки, яка належить до спадкоємців першої черги за законом, щодо спадкового майна померлої [PERSON] ні за законом/заповітом судом не встановлено. Тож, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини за однією адресою. Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвська Н.В. своєю постановою №02-31/3 від 21.03.2023 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , на житловий будинок, що в [ADDRESS] , та на земельні ділянки площею 0,25 га, площею 0,168 га та площею 0,146 га у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с.29). Те,\~що домоволодіння\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належало померлій\~ [INFO] [PERSON] ,\~підтверджується наступними\~документами:\~1)\~Договором дарування\~ житлового\~будинку,\~посвідченого державним\~нотаріусом Макарівської\~державної нотаріальної\~контори Дригою\~Л.П.\~16.04.1994\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2-1271,\~зареєстрованого в\~Макарівському бюро\~технічної інвентаризації\~в реєстрову\~книгу №8\~за №\~47;\~2)\~випискою з\~погосподарської книги\~№74\~від 03.04.2023\~року Макарівської\~селищної ради,\~з якої\~вбачається,\~що в погосподарській книзі за 2011-2015 роки по Липівському старостинському округу Макарівської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області зроблено особистий запис за №0822-01, про те, що власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: житловий будинок 1990 року побудови під літерою А, загальна площа - 83,9 кв.м., житлова площа - 41,1 кв.м., прибудова - а; мансарда - під А; госп. блок - Б; літня кухня - В; сарай - Г; вбиральня - Д; погріб - Ж; колодязь питний - №1; яма вигрібна - №2; ворота з хвірткою - №3; огорожа - №4; огорожа - №5 (а.с.17-19). Те, що земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд, з кадастровим номером 3222783802:02:004:0008, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] , підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №945448, виготовленого на підставі рішення Липівської сільської ради №68-10-ХХІV від 28.07.2004 року, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 07.12.2005 року за №045 (а.с.20); Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.03.2023 року (а.с.21). Те, що земельна ділянка площею 0,168 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 3222783802:02:004:0013, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] , підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №945447, виготовленого на підставі рішення Липівської сільської ради №68-10-ХХІV від 28.07.2004 року, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 07.12.2005 року за №046 (а.с.22); Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.03.2023 року (а.с.23). Те, що земельна ділянка площею 0,146 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 3222783802:02:004:0021, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] , підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №096393, виготовленого на підставі рішення Липівської сільської ради №8-1-ІV від 12.04.2006 року, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 23.02.2007 року за №010100600022 (а.с.24); Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.03.2023 року (а.с.25). Проте,\~оригінали Договору\~дарування \~житлового будинку\~від 16.04.1994\~року за\~№2-1271\~та державні\~акти на\~право власності\~на земельні\~ділянки площею 0,25 га, площею 0,168 га та площею 0,146 га, відповідно серії ЯА №945448, серії ЯА №945447 та серії ЯЕ №096393, були загублені, про що є відповідне оголошення в газеті «Макарівські Вісті» №10 (11257) від 10.03.2023 року (а.с.26). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно ж до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшли право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та три земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивачки судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивачку. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved