Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 січня 1999 року Виконавчим комітетом Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу спільних дітей вони не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки вони мають суттєві розбіжності у поглядах на життя, що призвело до погіршення між ними шлюбних відносин, а останні кілька років взагалі припинилися. У шлюбі позивачка стала інвалідом, відповідач ніяким чином не допомагав їй, не опікувався нею, фінансова не підтримував. Тому вони припинили спілкуватися як подружжя, шлюбні відносини між ними припинилися без перспективи відновлення. Позивачка та відповідач проживають окремо та в різних населених пунктах, відповідач проживає у с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, а позивач у с.Галаганівка Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Додатково пояснила, що перестали з чоловіком спілкуватися у 2009 році, коли вона поїхала на заробітки у Київську область, а вже звідти зі своїм знайомим приїхала у с. Галанівка і живе із ним і зараз. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачки на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 11 січня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1. Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо один від одного в різних населених пунктах протягом тривалого часу, сімейних відносин не відновлюють та навіть не спілкуються, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків між ними, за таких обставин суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка являється інвалідом І «Б» групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 635687, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» при звернені до суду звільнена від сплати судового збору. За таких обставин відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved