Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» (місце знаходження: м. Київ вул. Кудрявсьий Узвіз, 5-Б) звернулось до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 70047 гривень 50 копійок за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0607/82/91809459 та судові витрати. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. У випадку неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників справи. Позиція позивача полягала в тому, що між банком: ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом відкриття відповідачу поточного рахунку та видачі кредиту у розмірі 22792 гривні 81 копійка, з яких: 20550 гривень - кредит для задоволення власних потреб відповідача, 2242 гривні 81 копійка - кредит на сплату страхового платежу. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, станом на 26 червня 2019 року, у банка виникло право вимоги до відповідача щодо повернення кредиту у розмірі 22318 гривень 05 копійок, сплати процентів за користування ним у розмірі 5210 гривень 85 копійок, а також пені за прострочку виконання грошових зобов`язань із сплати кредиту та процентів за користування ним, у розмірі 3182 гривні 37 копійок. Разом з цим, оскільки вказаний банк відступив права вимоги за договором до відповідача позивачу, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за довогором, а також процентів за користування кредитом після відступлення йому права вимоги до відповідача банком у розмірі 39336 гривень 23 копійки. Позиція відповідача. Правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; представник позивача просив розглянути справу у заочному порядку. Оцінка суду (щодо фактів). 22 листопада 2018 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" уклали між собою Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0607/82/91809459 який, серед іншого, містить і положення договору про надання кредиту, з додатками №1 та №2 (а.с.23-25,8-12,20-21,22). При цьому, [PERSON] підписав анкету-заяву для отримання кредиту "Кредит готівкою", з бажаною сумою кредиту і строком його користування (а.с.13-14), а також паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування "Кредит готівкою"(а.с.15-19). І зокрема, за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, банк взяв на себе зобов`язання відкрити [PERSON] поточний рахунок, надати йому кредит у гривні у розмірі 22792 гривні 81 копійка, з яких: 20550 гривень - кредит для задоволення власних потреб відповідача, 2242 гривні 81 копійка - кредит на сплату страхового платежу, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (а.с.8-12). Зокрема, з урахуванням додатку №1 та №2 до цього договору та змісту самого договору, [PERSON] взяв на себе зобов`язання 22 листопада кожного місяця, починаючи з 2018 року та закінчуючи 22.11.2022 року сплачувати на користь Банку 1103 гривні 99 копійок, яка складається з частини кредиту та процентів за користування ним (а.с.8-12,20-21,22). Також, [PERSON] взяв на себе зобов`язання у випадку прострочення будь-яких грошових зобов`язань на вимогу кредитора сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (а.с.8-12). При цьому сторони договору передбачили, що кредитор має право вимагати дострокового виконання позичальником своїх зобов`язань, включаючи повернення кредиту, сплати процентів, пені у випадку порушення позичальником строків виконання своїх грошових зобов`язань, передбачених договором (а.с.8-12). І свої зобов`язання за договором, Банк виконав у повному обсязі, оскільки видав [PERSON] вказаний у договорі кредит, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.25), але останній у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконав, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.25-28) та розрахунком заборгованості (а.с.29-30), через що, станом на 26 червня 2019 року, у Банка виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 22318 гривень 05 копійок та сплати процентів за користування ним у розмірі 5210 гривень 85 копійок, а також пені за прострочку виконання грошових зобов`язань із сплати кредиту та процентів за користування ним, у розмірі 3182 гривні 37 копійок. Проте, 26.06.2019 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-9, відповідно до якого Банк відступив на користь ТОВ «Вердикт Капітал», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 014/0607/82/91809459 від 22 листопада 2018 року, що укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] (а.с.32-40,41-43). Що підтверджується і підписаним реєстром боржників і повною оплатою суми договору ТОВ "Вердикт Капітал", як двох умов, для набуття прав кредитора (а.с.45,46-60,61-62,63,64-65,66-67,70-71,69). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0607/82/91809459, станом на 07 лютого 2023 року, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ "Вердикт Капітал", у [PERSON] виник борг по кредиту у розмірі 22318 гривень 05 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним у розмірі 44547 гривень 08 копійок, а також борг по пені за прострочку виконання грошових зобов`язань із сплати кредиту та процентів за користування ним, у розмірі 3182 гривні 37 копійок (а.с.31), що в загальній сумі складає 70047 гривень 50 копійок. Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» та відповідачем [PERSON] дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, отримати кредит, проценти за користування кредитом та пеню за прострочку виконання грошовогол зобов`язання. Оцінка суду (щодо права). Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору. А користуючись положеннями статті 628 вказаного кодексу, сторони мають право укласти договір, в якому будуть міститись елементи різних договорів (змішаний договір), тоді до відносин сторін у такому договорі, застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Так, як вже було встановлено судом, [PERSON] та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" уклали між собою змішаний договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0607/82/91809459 який, серед іншого, містить і положення договору про надання кредиту, з додатками №1 та №2. І відповідно до цього договору, банк взяв на себе зобов`язання відкрити [PERSON] поточний рахунок, надати йому кредит у гривні у розмірі 22792 гривні 81 копійка, з яких: 20550 гривень - кредит для задоволення власних потреб відповідача, 2242 гривні 81 копійка - кредит на сплату страхового платежу. І банк, взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зокрема, за вказаним договором, [PERSON] взяв на себе зобов`язання 22 листопада кожного місяця, починаючи з 2018 року та закінчуючи 22.11.2022 року сплачувати на користь Банку 1103 гривні 99 копійок (останній місяць 990 гривень 68 копійок), яка складається з частини кредиту та процентів за користування ним (а.с.8-12,20-21,22). Також, [PERSON] взяв на себе зобов`язання у випадку прострочення будь-яких грошових зобов`язань на вимогу кредитора сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Але, як вже було встановлено судом, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував. У зв`язку з чим, у нього як позичальника, станом на 07 лютого 2023 року, дійсно утворилась заборгованість перед новим кредитором (позивачем) у розмірі 70047 гривень 50 копійок, з яких: 22318 гривень 05 копійок - заборгованість за кредитом; 44547 гривень 08 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом та 3182 гривні 37 копійок заборгованість з пені. Тож зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як нового кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача вказаних вище сум боргу. Тому, матеріально-правову вимогу позивача до відповідача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю. Оцінка суду щодо судових витрат. В силу положень частини 1 статті 133 і пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу) покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на це та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а сплачений позивачем судовий збір документально підтверджений і складає 2684 гривні (а.с.7), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі. Крім того, позивачем понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 гривень (а.с.72-76,81,82), і оскільки позов підлягає задоволенню, вказані витрати слід також стягнути з відповідача. Отже,

Outcome: approved