Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суд із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , мотивуючи тим, що з 06 серпня 2005 року по 02 грудня 2016 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2016 року розірвано. В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочку залишено на проживанні з матір`ю. Вказує, що аліменти на утримання дитини в судовому порядку не визначались, оскільки позивачка сподівалась, що батько усвідомлюючи свої обов`язки буде добровільно надавати допомогу. За весь час від розірвання шлюбу відповідач не цікавився потребами дитини. Не брав участь в фінансовому забезпеченні дитини, не цікавився її духовним розвитком. Окрім цього, відповідач заявою, підпис на якій посвідчено приватним нотаріусом, надав згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали з мотивів наведених у ньому. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про час місця розгляду справи повідомлявся шляхом надісланні судових повісток та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судове засідання не з`явилась, суду надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази про те, що є сусідкою позивачки, відповідача [PERSON] за місцем проживання бачила 1 раз. Він ніколи не з`являвся, не провідував дитину. Їй відомо, що вихованням дитини займається вітчим [PERSON] , в нього теплі стосунки з [PERSON] . Свідок, [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, що за адресою [ADDRESS] проживає спільно з позивачкою та дочкою [PERSON] . Вони проживають спільно, без реєстрації шлюбу однією сім`єю, з 2017 року. Вказав, що за цей період біологічний батько дитини один раз з нею контактував, бачився. Зазначив, що сам привозив дитину на зустріч з батьком та забирав. Жодної ініціативи в побаченнях з дитиною від відповідача немає, спілкування відсутнє. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення про те, що з батьком давно не бачилась, коли була меншою писала йому смс, він на них не відповідав, або ж відповідав неохоче. Ніколи не ініціював зустрічі з нею. Останній раз вона бачила його 16.09.2022 року коли він в нотаріуса в кабінеті підписував заяву про відмову від батьківських прав щодо неї. Батько ніколи не цікавився її життям, душевним та особистісним розвитком, тому вона підтримує заяву матері. Заслухавши пояснення сторін, свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2016 року розірвано. В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO] . Відповідно до листа Ліцею №23 ім. Романа Гурика Івано-Франківської міської ради від 02.02.2023 року № [PERSON] навчається в ліцеї та є ученицею 8-А класу, мати цікавиться поведінкою та досягненнями дівчинки, відвідує батьківські збори, допомагає в вирішенні організаційних питань класного колективу. З батьком [PERSON] класний керівник та адміністрація ліцею не знайомі. 16.09.2022 року приватним нотаріусом Янишевською М.М. засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві про те, що [PERSON] надає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо дочки та не заперечує проти усиновлення дочки [PERSON] . При цьому, щодо даного документу суд констатує, що за змістом ч. 3 ст. 78 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. А тому зміст вказаної заяви при ухваленні судового рішення судом до уваги не беруться. Згідно висновку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.04.2023 року №515 виконавчий комітет вважає за доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо дитини, не приймає належної участі у вихованні свої доньки, не забезпечує необхідного утримання та медичного догляду, душевного розвитку, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1073,60 гривень судового збору в користь позивача. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved