Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що [INFO] помер її дідо, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого все своє майно він заповів позивачці. Згодом позивачці,\~стало відомо,\~що у\~свідоцтві про\~право власності\~на житловий\~будинок від\~20\~червня 1989\~року невірно\~зазначено частки власників житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так,\~у свідоцтві\~вказано,\~що[PERSON] належала на праві спільної власності 1/10 частина житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, 9/10 частин зазначеного будинковолодіння належало на праві спільної власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначене свідоцтво\~про право\~власності на\~житловий будинок\~було видано головою\~виконавчого комітету\~Коломийської районної\~ради народних\~депутатівна підставі Рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125. Даним рішенням було розглянуто та затверджено рішення виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року за № 18, згідно якого, вирішено оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Великий Ключів Коломийського району та видати власникам будинків свідоцтва про право власності, а Коломийському МБТІ провести реєстрацію будинків. Зазначає,\~що у\~рішенні виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року № 18 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки», яким погоджено висновки Коломийського МБТІ та вирішено можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Великий Ключів Коломийського району Велико-Ключівської сільської Ради з додатком № 1, зазначено оформити право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , за [PERSON] - на 1/10 частину, за [PERSON] на - 9/10 частин. Тобто, частки власників житла, які зазначені у свідоцтві не відповідають часткам зазначеним у рішенні виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року за № 18, яке було затверджено рішенням виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125 і на підставі якого видавалось свідоцтво на право власності на житловий будинок. Позивачка звернулася із відповідною заявою у Коломийську районну державну адміністрацію про виправлення зазначеної помилки та видачу дубліката правовстановлюючого документу. Однак, 22 червня 2020 року отримала відмову Коломийської районної державної адміністрації, в якій зазначено, що чинним законодавством України районні державні адміністрації не наділені повноваженнями виправляти такі помилки та видавати свідоцтва про право власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися з відповідною заявою до суду. Також позивачка зазначає, що зверталась з відповідною заявою у Коломийське МБТІ з питань щодо внесення змін в свідоцтво про право власності від 20 червня 1989 року. 02 червня 2020 року позивачкою отримано роз`яснення Коломийського МБТІ, про те хто вправі вносити зміни до правовстановлюючого документу, а також повідомлення про те, що в матеріалах інвентаризаційної справи на будинковолодіння [ADDRESS] , міститься акт про належність об`єктів у складі будинковолодіння [PERSON] та [PERSON] , який ним був підписаний про те, що [PERSON] належить 1/10 частина будинководіння. Зазначає,\~що вказаний\~акт не\~є належним\~документом,\~по якому\~можна визначати\~часткивласників\~на будинковолодіння\~та встановлювати\~порядок користування\~відособленими приміщеннями\~будинку між\~його власниками. Вказує, що саме рішення виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року за № 18 з додатком №1 в якому чітко зазначені частки власників будинковолодіння і є первинним документом який посвідчував визначений розподіл часток між власниками будинковолодіння та який у подальшому було розглянуто і затверджено рішенням виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125. Іншого документу крім зазначеного рішення, який би посвідчував визначений розподіл часток між власниками будинковолодіння та встановлював порядок користування будинковолодінням на праві спільної часткової власності немає і не було. Також, позивачка вказує про те, що\~їй стало\~відомо щов свідоцтві про право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року частки власників будинковолодіння не співпадають із часками зазначеними у рішенні виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року № 18, тільки 29 січня 2020 року після вступу її адвоката у розгляд цивільної справи № 346/791/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Просить поновити встановлений законом строк на звернення до суду за захистом порушених прав, визнавши поважними причини їх пропуску. Визначити,\~що частка\~в праві\~спільної власності\~померлого [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~становила 9/10\~частин житлового\~будинку з\~приналежними до\~нього будівлями\~і спорудами,\~який розташований\~в [ADDRESS] . Визначити,\~що частка\~в праві\~спільної власності\~померлої [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~становила 1/10\~частину житлового\~будинку з\~приналежними до\~нього будівлями\~і спорудами,\~який розташований\~в [ADDRESS] . Визнати за нею, [PERSON] право власності на 9/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . 26\~січня 2021\~року позивачка подала\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог,\~в якій\~зазначає,\~що за\~життя прізвище\~її дідуся\~значилось як\~ [PERSON] \~та згідно\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] \~від 28.11.1994\~року,\~її дідусь\~помер [INFO] як\~-\~ [PERSON] .\~Однак,\~у \~додатку №1\~до рішення виконавчого\~комітету Велико-Ключівської\~сільської ради\~народних депутатів\~Коломийського району\~від 25\~травня 1989\~року №\~18\~«Про оформлення\~права власності\~окремих громадян\~та колгоспних\~дворів на\~житлові будинки»,\~яким погоджено\~висновки Коломийського\~МБТІ та\~вирішено можливим\~оформити право\~власності окремих\~громадян та\~колгоспних дворів\~на житлові\~будинки в\~селі Великий\~Ключів Коломийського\~району Велико-Ключівської\~сільської Ради,\~прізвище її\~діда зазначено\~як [PERSON] \~та в\~свідоцтвіпро право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року прізвище власника теж вказано [PERSON] », замість [PERSON] . У зв`язку\~з вказаними\~розбіжностями у\~написанні прізвища\~її дідуся,\~просить встановити\~факт належності\~ [PERSON] правовстановлюючих\~документів,\~а саме\~рішення виконавчого\~комітету Велико-Ключівської\~сільської ради\~народних депутатів\~Коломийського району\~від 25\~травня 1989\~року №\~18\~«Про оформлення\~права власності\~окремих громадян\~та колгоспних\~дворів на\~житлові будинки»,\~з додатком\~№1\~та свідоцтвапро право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року. Решту позовних вимог просить залишити без змін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Юркевич Х.М. заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Романчич М.В. в судове засідання також не з`явилися. 02 травня 2023 року адвокат подала у канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою позивачки. Беручи до уваги думку представника позивачки та те, що такі неявки відповідачки та її представника є неодноразовими, а саме 15 лютого 2023 року розгляд справи відкладався за клопотанням адвоката Романчич по причині неможливості явки відповідачки за сімейними обставинами, 21 березня за станом здоров"я, 04 квітня із-за перебування відповідачки на стаціонарному лікуванні та 02 травня як уже було вказано вище по стану здоров"я, який не дозволяє з"явитися в судове засідання і при цьому жодних документальних підтверджень про вищевказані обставини суду не подано, суд погоджується з думкою представника позивачки про умисне затягування розгляду судового спору стороною відповідачів так вважає доцільним вирішити спір за наявних доказів. Свої заперечення сторона відповідачки виклала в поданому відзиві на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на наступне. Позивачка своє право на одержання спадщини після смерті [PERSON] реалізувала ще в 1996 році, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину від 30 січня 1996 року. Зазначає, що посилання позивачки на те, що їй нещодавно стало відомо про те, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок допущено помилку є надуманими. Також вказує, що господарство [PERSON] відноситься до колгоспних дворів і відповідно до ст. 120 ЦК України, 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності, а ст. 123 ЦК України, 1963 року передбачала, що частка члена колгоспного двору визначається виходячи із рівності часток всіх членів двору. Вказує, що посилання позивачки на те, що [PERSON] належить 9/10 часток будинковолодіння на підставі рішення Коломийської районної ради не відповідає дійсності, так як в додатку № 1 до рішення виконкому № 18 взагалі прізвище [PERSON] відсутнє. Крім того при поділі колгоспного двору частка [PERSON] не могла бути більшою від частки [PERSON] , так як з [PERSON] у дворі залишилися члени двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і при наявності п`яти членів колгоспного двору частка двору не могла становити 1/9 частку. Зазначає, що згідно із записів в по господарських книгах станом на 1989 рік були окремі господарства: № [NUMBER] де головою двору була [PERSON] та № 863 де головою двору був [PERSON] . А тому рішення виконкому Великоключівської сільської ради № 18 від 25.05.1989 року та рішення виконкому Коломийської районної ради приймалося на підставі записів в по господарських книгах, які були правовстановлюючим документам і підтверджували право власності. Також посилається на акт МБТІ, яким виділено частки колгоспного двору. Зазначає, що оскільки станом на 01 липня 1990 р. в будинку по [ADDRESS] , проживали п`ять членів колгоспного двору то відповідно кожному повинно належати по 1/5 частці в майні колгоспного двору. А тому їй як члену колгоспного двору належить 1/5 частка будинку з господарськими будівлями та спорудами, а 1/5 частка будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] переходить їй як спадкоємцю. Так як колгоспному двору належало 9/10 часток будинку з господарськими будівлями то їй належить 9/50 часток майна колгоспного двору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача, Нижньовербізької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову покладається на погляд суду. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст.16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28 листопада 1994 року Великоключівською сільською радою Коломийського району, [PERSON] помер [INFO] . Згідно додатку\~№ 1\~до рішення виконкому Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року № 18 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки», погоджено висновки Коломийського МБТІ та вирішено можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Великий Ключів Коломийського району Велико-Ключівської сільської Ради, зокрема на житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, в [ADDRESS] , за [PERSON] - 1/10 частина, за [PERSON] на - 9/10 частин (а.с. 22-23). Дане рішення виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року за № 18 було розглянуто та затверджено рішенням виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125 (а.с. 20). На підставі рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125, головою виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів було видано свідоцтво на право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року. Згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року, спірний житловий будинок\~з приналежними\~до нього\~будівлями і\~спорудами,\~в [ADDRESS] ,\~належить на\~праві приватної\~спільної власності\~-[PERSON] - 9/10 частин, [PERSON] 1/10 частина. (а.с. 19) Однак,\~у вказаних\~правовстановлюючих документах,\~а саме\~в додатку\~№ 1\~до рішення виконкому Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року № 18 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» та свідоцтві на право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року прізвище власника помилково вказано [PERSON] замість вірного [PERSON] . Оскільки, сторони не заперечують факту належності зазначених правовстановлюючих документів, - [PERSON] , який помер [INFO] та у наданих суду поясненнях підтвердили даний факт, то суд приходить до висновку, що до виниклих обставин призвела неуважність відповідних посадових особ, які оформляли вказані правовстановлюючі документи, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за можливе задовольнити заявлену позовну вимогу. Щодо визначення часток в праві спільної власності, то суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 112 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р. діючої станом на час видачі правовстановлюючого документу), майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до статті 113 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р. діючої станом на час видачі правовстановлюючого документу), володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Не може бути встановлено такий порядок користування жилим будинком, при якому учаснику спільної часткової власності виділяються в користування тільки непридатні для проживання або підсобні приміщення (підвал, коридор, комора тощо). Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р. діючої станом на час видачі правовстановлюючого документу), кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. Якщо угоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його господарського призначення. В противному разі власник, що виділяється, одержує грошову компенсацію. Відповідно до статті 118 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р. діючої станом на час видачі правовстановлюючого документу), якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов`язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок. Судом встановлено,\~що свідоцтво\~про право\~власності на\~житловий будинок\~від 20\~червня 1989\~року було\~видано на\~підставі рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125, яким було затверджено рішення Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району за № 18 від 25.05.1989 року з додатком № 1. Тому, саме дане рішення Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району за № 18 від 25 травня 1989 року з додатком № 1 в якому визначені частки власників спірного житлового будинку\~з приналежними\~до нього\~будівлями і\~спорудами,\~і є\~первинним та\~єдиним документом\~який посвідчував\~визначений розподіл\~часток між\~власниками будинковолодіння\~та який\~у подальшому\~було розглянуто\~і затверджено\~рішеннямвиконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125. І саме\~згідно даного\~додатку №\~1\~до рішення виконкому Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року № 18 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки», яким погоджено висновки Коломийського МБТІ та вирішено можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селі Великий Ключів Коломийського району Велико-Ключівської сільської Ради, - визначено, що частка в житловому будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами в [ADDRESS] , [PERSON] становить - 1/10, а частка [PERSON] становить - 9/10. Також,\~судом в\~судовому засідання\~досліджено Акт про\~належність об`єктів\~у складі\~будинковолодіння [PERSON] \~та [PERSON] ,складений [PERSON] від 27.02.1989 року в якому зазначено, що будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , належить двом власникам [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] належить: житловий дім «А», літня кухня «Б», стодола «В», навіс «Е», криниця - №, ворота - №1, а [PERSON] належить : хата «Д», стодола «Г». У спільному користуванні - вбиральня [PERSON] . У чому [PERSON] та [PERSON] розписалися. Даючи оцінку\~даному Акту,\~суд прийшов\~до висновку,\~що зазначений\~акт не\~є належним\~документом,\~по якому\~можна визначати\~часткивласників на будинковолодіння та встановлювати порядок користування відособленими приміщеннями будинку між його власниками, так як він повністю суперечить вимогам статті 118 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р. діючої станом на час видачі правовстановлюючого документу), він не є нотаріально посвідченим та зареєстрованим у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, тому не може вважатися як за основу документом, який підтверджує порядок користування. Посилання відповідачки на те, що спірне домогосподарство належить до колгоспного двору і було поділене відповідно до статті 125 Цивільного кодексу УРСР між його членами, та утворено два різні двори не відповідає документам у справі. Стаття 123 та 125 Цивільного кодексу УРСР (в ред. чинній на момент виникнення права власності) чітко зазначає, що частка члена колгоспного двору в майні визначається: 1) при виході з його складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ). Оскільки рішенням виконавчого комітету Великоключівської сільської ради № 18 від 25.05.1989 року було визначено розмір часток власників у домогосподарстві за одним адресним номером, то це свідчить про виділ часток з колгоспного двору, а не про поділ на два окремі двори. Адже в цьому випадку мало бути би створено два окремі господарства, з різними адресними номерами та з частками одна ціла на кожного власника. У рішенні Коломийської районної ради від 14.06.1989 року № 125 чітко вказано «Оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селах … Великий Ключів.. згідно рішень виконкомів народних депутатів від 25 травня 1989 р. та видати власникам будинків свідоцтва про право власності. Коломийському МБТІ у відповідності з п.7 Інструкції МГК УРСР від 31.01.1966 р. провести реєстрацію будинків». Пункт 7 Інструкції МГК УРСР від 31.01.1966 р.(далі Інструкція) зазначає, що реєстрація провадиться на підставі документів що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком № 1. Пункт 16 Додатку № 1 Інструкції чітко вказує, що документом на підставі якого провадиться реєстрація будинків та домоволодінь є свідоцтво про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих на підставі рішень виконкомів. Згідно пункту 18 Інструкції, в свідоцтві яке видано колгоспному двору вказується, що будинок належить до колгоспного двору і зазначається голова цього двору. Аналізуючи зазначені норми та даючи оцінку цим документам суд вважає, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] , є одним господарством, яке знаходиться у спільній частковій власності. На підставі\~рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125, яким було затверджено рішення Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району за № 18 від 25.05.1989 року з додатком № 1, частка в житловому будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами : [PERSON] становить - 1/10, [PERSON] становить - 9/10. Так як, позивачка [PERSON] станом на 1996 рік на час видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім`я була неповнолітньою, тому самостійно займатися оформленням спадщини на своє ім`я не могла, і в її інтересах діяв законний представник, який являється відповідачем по даній справі. Тому позивачка позбавлена була можливості на захист свого порушеного права, яке виразилось у зменшенні розміру частки у власності. Беручи до\~уваги те,\~що позивачка\~про порушення\~свого права,\~а саме\~про те,\~щов свідоцтві про право власності на житловий будинок від 20 червня 1989 року частки власників будинковолодіння не співпадають із частками зазначеними у рішенні виконавчого комітету Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району від 25 травня 1989 року № 18, довідалась тільки - 29.01.2020 року після вступу її адвоката у розгляд цивільної справи № 346/791/17, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова Іванна Михайлівна, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно та витребування за адвокатським запитом рішення виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року за № 125, яким було затверджено Рішення Велико-Ключівської сільської ради народних депутатів Коломийського району за № 18 від 25.05.1989 року з додатком № 1, тому, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду із даним позовом за захистом свого порушеного права. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 317, 319 , 328, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 112, 113, 115, 118 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 123, 125 Цивільного кодексу УРСР (в ред. чинній на момент виникнення права власності), Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved