Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , ПрАТ ''Українська пожежно-страхова компанія'' про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти в розмірі 187 481 гривень моральної шкоди. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти в розмірі 187 481 гривень моральної шкоди. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти в розмірі 187 481 гривень моральної шкоди. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти в розмірі 187 481 гривень моральної шкоди. Стягнути з приватного акціонерного товариства ''Українська пожежно-страхова компанія'' на користь [PERSON] відшкодування 12 519 гривень моральної шкоди та 14 097 гривень 61 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Стягнути з приватного акціонерного товариства ''Українська пожежно-страхова компанія'' на користь [PERSON] відшкодування 12 519 гривень моральної шкоди. Стягнути з приватного акціонерного товариства ''Українська пожежно-страхова компанія'' на користь [PERSON] відшкодування 12 519 гривень моральної шкоди та 150 228 гривень на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку із втратою годувальника. Стягнути з приватного акціонерного товариства ''Українська пожежно-страхова компанія'' на користь [PERSON] відшкодування 12 519 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. 12.02.2019 року, приблизно о 23.20 год., водій [PERSON] , у м. Львові на вул. Генерала Чупринки, 44, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження від яких помер у Львівській обласній клінічній лікарні. За даним фактом слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводилося розслідування матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140080000464 від 20.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №222/2019 від 28.02.2019 після ДТП [PERSON] доставлений в МТП №2 КНК «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова, розташованого у м. Львові на вул. Навроцькош, 23. 28.02.2019, приблизно о 12.00 год. [PERSON] помер у першому реанімаційному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні. Смерть [PERSON] знаходиться в зв`язку із вказаним ДТП. Проте, 27.02.2020 року слідчим управління ГУ Національної поліції у Львівській області Басараб Б.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть [PERSON] . Позивачі, не погоджуємося із висновками, викладеними у зазначеній постанові, проте зазнаають, що ними пропущено строк її оскарження із поважних причин. Після важкої втрати близької людини, позивачі не в стані слідкувати та контролювати всі юридичні аспекти, пов`язанні з цією ДТП і її наслідками. Позивачі вважать, що слідством не об`єктивно оцінено всі обставини ДТП. Водій же, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, мав би бути уважним, вибрати безпечну швидкість, щоби в разі виявлення пішохода, міг вчасно зупинити керований ним транспортний засіб та запобігти наїзду. Зазначене дає можливість зробити висновок, що у випадку однозначного і беззаперечного дотримання водієм Правил дорожнього руху та дозволеної швидкості на вказаній ділянці дороги, водій міг уникнути наїзду на пішохода та зберегти життя людини, яке є найвищою суспільною цінністю. Така передчасна смерть [PERSON] стала важкою травмою для позивачів, зокрема: неповнолітньої доньки, [INFO] , сина, дружини та матері померлого. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та смерті [PERSON] , позивачам спричинено матеріальну та моральну шкоду. Так, позивач [PERSON] , понесено витрати на лікування, які складають 5 704,11 грн., що підтверджується фіскальними чеками: №6453 від 13.02.2019 року, №6454 від 13.02.2019 року, №4118 від 15.02.2019 року, №148186 від 16.02.2019 року, №148321 від 18.02.2019 року, №83126 від 27.02.2019 року, №879526 від 27.02.2019 року, №879355 від 27.02.2019 року, №1458710 від 28.02.2019 року, №1458532 від 28.02.2019 року, №1458520 від 27.02.2019 року, 1458448 від 27.02.2019 року, (копії фіскальних чеків додаються), організовано поховання, витрати на які складають 6 100 грн., що підтверджується товарним чеком (копія додається) та понесено витрати, пов`язані з організацією та проведенням поховання, що підтверджено договором-замовлення від 01.03.2019 та фіскальним чеком №0000002849 від 01.03.2019 року -2293,50 грн. Також, позивачі просять суд врахувати той факт, що на час смерті [PERSON] мав лише 47 років, він любив своїх дітей, дружину, матір, намагався всім допомогти, мав багато планів на майбутнє, які так і не встиг реалізувати через трагічну смерть. Усвідомлюючи його трагічну смерть позивачі відчувають нестерпну муку, з якою змушені жити. З урахуванням перелічених факторів та обставин вважають, що наближено справедливим та адекватним розміром відшкодування заподіяної їм моральної шкоди [PERSON] буде сума у розмірі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень, яку слід стягнути з відповідачів на користь позивачів в рівних частинах по 200 000 (двісті тисяч) гривень кожному. Також позивачі зазначають, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , яким кермував водій [PERSON] , був застрахований (поліс № АС/8308937 від 11.10.2013, строк дії від 21.09.2018 по 20.09.2019) ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ». Донька померлого [PERSON] , 11 років, є неповнолітньою та відповідно має право на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника. Так як померлий протягом останнього року до загибелі офіційно працював, останнє місце роботи на посаді водія ТзОВ «Персонал-плюс», однак ГУ ДФС у Львівській області на адвокатський запит відмовлено в надані відомостей про його доходи в 2018-2019 роках, тому відомості про його доходи отримати не можливо. У такому випадку розрахунок належної до виплати суми здійснюється виходячи з мінімального розміру заробітної плати, встановленої законом на день настання страхового випадку, що станом на лютий 2019 складало 4123,00 грн., а сума до стягнення становить (враховуючи п. 27.2 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової" відповідальності власників наземних транспортних засобів"): 36 х 4123,00 грн. = 150 228 грн. Мінімальна заробітна плата в 2019 році становила 4 173 грн., тому для виплати сума (враховуючи п. 27.3 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") становить 50 076 грн. Розмір шкоди складає 5 704,11 грн., це витрати на лікування та 8 393,50 грн. та поховання, з яких 2 293.50 грн. на оформлення документів та копання могили, всього 14 097, 61 грн. 09.10.2020 та додатково 25.11.20 на адресу ПрАТ «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО- СТРАХОВА КОМПАНІЯ» позивачами надіслано заяви з додатками про страхове відшкодування, яка залишена без розгляду та не надано жодної письмової відповіді. Із страхової компанії надходили телефонні дзвінки, звідки зводилися лише до вмовляння позивачів погодитися на зменшення виплати страхового відшкодування. Підтвердженням отримання заяви є лист рекомендованого вручення відповідно до якого 12.10.2020 року листа вручено відповідальній особі страхової компанії ( [PERSON] ). Враховуючи наведене позивачі просять позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Сенько М.М. 24.11.2021 року звернувся на адресу суду з відзивом на позовну заяву. Позивачами заявлено позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вважаю зазначений позов по відношенню до [PERSON] необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідач [PERSON] не допускав протиправної поведінки, внаслідок якої настала смерть [PERSON] , у зв`язку із чим відсутня одна з умов покладення на нього відповідальності за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Просить прийняти до уваги, що отже, умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (стаття 1187 ЦК України), є: протиправність поведінки заподіювана шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, що було відкрите по факту смерті потерпілого [PERSON] , об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає у: протиправній поведінці - порушення правил безпеки руху чи експлуатації транспорту, наявності шкоди потерпілого у вигляді смерті, причинового зв`язку між ними. Таким чином, однією із спільних та обов`язкових умов для кожної із вказаних видів відповідальності є об`єктивна сторона кожного із цих видів правопорушень, тобто зміст порушення, який полягає у неправомірності дій (протиправність поведінки заподіювана шкоди) при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки (при керуванні транспортним засобом). Як слідує із постанови про закриття кримінального провадження, що долучена Позивачем до позову, 27.02.2020 слідчим управління ГУ Національної поліції у Львівській області Басараб Б.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть [PERSON] . Відповідно до висновку авто-технічної експертизи механізму та обставин розвитку ДТП № 6090 від 10 лютого 2019 року - водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] шляхом своєчаного застосування екстренного гальмування та причиною ДТП є та обставина, що пішохід вийшов на смугу руху автомобіля, яким керував [PERSON] на такій віддалі, яка вже не була достатньою для уникнення наїзду. Позивачами не надано жодних доказів того, що відповідач [PERSON] допустив порушення правил безпеки руху чи експлуатації транспорту. Таким чином, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за заподіяння шкоди через відсутність однієї із обов`язкових, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, умов для покладення відповідальності за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, а саме відсутність протиправної поведінки як заподіювана шкоди у спірних правовідносинах. Аналогічний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 31 травня 2021 року у справі № 904/2830/20. Між настанням смерті та дорожньо-транспортною пригодою відсутній причиновий зв`язок, тобто як і в попередньому пункті відзиву, відсутня одна з умов покладення на відповідача відповідальності за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. У висновку судово-медичної експертизи № 222/2019, долученої Позивачами до позовної заяви, а саме у відповіді на 3-тє запитання, поставлене експертам, зазначено, що смерть гр. [PERSON] настала від двох взаємообтяжуючих паталогічних станів у вигляді: (1) травматичного перелому правого вилично-орбітального комплексу (правої виличної дуги, малого крила клиновидної кістки, стінок правої верхньо-щелепної пазухи) зі зміщенням внаслідок ДТП (12.02.2019), з приводу якого (27.02.2019) було проведено оперативне втручання "Репозиція правого вилично-орбітального комплексу" та (2) інтерстеційного міокардиту (вірогідно вірусного генезу), який призвів до порушенням кровообігу у вигляді венозного застою, що в сукупності призвело до тромбоемболії гілок легеневих артерій та гострої легенево-серцевої недостатності, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Тобто, по суті, [PERSON] безпосередньою причиною смерті була легенево-серцева недостатність, яка була викликана інтерстеційним міокардитом. Зв`язок між травмою, отриманою внаслідок наїзду на [PERSON] , опосередкований хворобою останнього, зокрема, інтерстеційним міокардитом, який і викликав легенево-серцеву недостатність. Причиновий зв`язок між наїздом та смертю [PERSON] не є прямим та безпосереднім. З цього приводу представник відповідача з цього приводу звертається до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 3 грудня 2019 року у справі № 686/26653/18. У цій постанові, Верховний Суд зазначив, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювана, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Крім того, відповідно до висновку авто-технічної експертизи механізму та обставин розвитку ДТП № 6090 від 10 лютого 2019 року, не встановлено причинового зв`язку між діями водія [PERSON] та наїздом на пішохода [PERSON] . Відтак просить відмовити в задоволенні позову до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі. Представник позивача 23.11.2021 року на адресу суду подав відповідь на відзив, згідно якого, з доводами у відзиві не погоджується. Вважає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Дійсно, у висновку судово-медичної експертизи № 222/2019 зазначено, що смерть [PERSON] настала від двох взаємообтяжуючих паталогічних станів у вигляді: (1) травматичного перелому правого вилично-орбітального комплексу (правої виличної дуги, малого крила клиновидної кістки, стінок правої верхньо-щелепної пазухи) зі зміщенням внаслідок ДТП (12.02.2019), з приводу якого (27.02.2019) було проведено оперативне втручання "Репозиція правого вилично-орбітального комплексу" та (2) інтерстеційного міокардиту (вірогідно вірусного генезу), який призвів до порушенням кровообігу у вигляді венозного застою, що в сукупності призвело до тромбоемболїї гілок легеневих артерій та гострої легенево-серцевої недостатності, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Відсутність причинного зв`язку між наїздом та смертю [PERSON] є припущенням, оскільки за результатами проведеної судово-медичної експертизи № 222/2019 судово- медичний експерт дійшов висновку, що смерть [PERSON] знаходиться в зв`язку із вказаним ДТП. Інших висновків немає. З огляду на викладене та з обставин зазначених в позовній заяві, вважає, що є всі підстави для суду задоволити позов. В подальшому, 10.05.2021 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог. При підготовці та поданні зазначеної позовної заяви відповідачем ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перераховано на картковий рахунок [PERSON] кошти в розмірі 93 727 грн. Оскільки це є лише частина від спричиненої шкоди, тому позивач зменшує позовні вимоги на зазначену суму в частині відшкодування шкоди на користь позивача [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] , як часткове відшкодування шкоди, завданої у зв`язку із втратою годувальника. Розмір для стягнення з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача [PERSON] становить 56 501 грн. Зменшити розмір позовних вимог та стягнути з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" на користь [PERSON] відшкодування 56 501 гривень на відшкодування шкоди, завданої у зв`язку із втратою годувальника. В частині стягнення раніше зазначених позовних вимог просить розглянути їх по суті. Вирішити питання про розподілення судових витрат. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.07.2012 року суддею Дзеньдзюрою С.М. провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 15.12.2021 року витребувано у СУ ГУ НП у Львівській області матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 12019140080000464 від 20.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. За результатами проведеного підготовчого судового засідання від 18.02.2022 року справу призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Мартьянової С.М. справу прийнято до провадження 06.02.2023 року та призначено судове засідання. Ухвалою суду 15.05.2023 року клопотання про закриття провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ПрАТ ''Українська пожежно-страхова компанія'' про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП закрито у зв`язку з наступним. Між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] 23.02.2023 року, яка представляє власні інтереси та інтереси [PERSON] , [PERSON] укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування. А такоє, між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] 23.02.2023 року укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування. Згідно укладених Угод потерпілі гарантують, що після належного виконання страховиком обов`язку сплати страхового відшкодування у сумах, що передбачені даними угодами, вони не будуть мати до страховика будь-яких майнових вимог та претензій стосовно відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, витрат на правову допомогу, штрафних санкцій. Відповідно до платіжного доручення № 162221740 від 01.03.2023 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 12 519, 00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 162221738 від 01.03.2023 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 12 519.00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 16222173801 від 03.2023 ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] та [PERSON] у розмірі 67 481.00 грн. Тобто, ПрАТ «УПСК» у повному обсязі виконало взяті на себе обов`язки за Полісом № АМ/5380106. У зв`язку з тим, що ПрАТ «УПСК» матеріально-правові вимоги позивачів задоволені в повному обсязі предмет позову у цій частині позову припинив існування. Враховуючи наведене відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України судом закрито провадження в частині вимог до ПрАТ «УПСК», оскільки відсутній спір. Представник позивача 21.02.2023 року звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, просить позов задовольнити. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Згідно вимог ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Як вбачається з наданого суду відзиву відповідач [PERSON] заперечує позов в повному обсязі. Дана справа перебуває в провадженні Франківського районного суду з 20 травня 2021 року і у всіх учасників справи було достатньо часу для наведення свої доводів у поданому до суду позові шляхом подачі заперечень на позов, письмових пояснень та заперечень на ці пояснення тощо. За вищенаведених обставин суд вважає можливим завершувати судовий розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних у справі даних та доказів. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали судової справи, наданий суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, письмові заяви з висловленою позицією сторін щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Статтями 12 та 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Басараб Б.В. 27.02.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019140080000464 від 20.02.2019 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Згідно даною постанови судом встановлено, що 12 лютого 2019 року приблизно о 23 годині 20 хвилин у м.Львів по вулиці Генерала Чупринки, 44, відбулось ДТП (наїзд на пішохода) за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] , проживаючого [ADDRESS] та пішохода [PERSON] , [INFO] , проживаючого [ADDRESS] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав травми, а транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень. Було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого зафіксована об`єктивна слідові інформація, кінцеве розташування транспортного засобу. Після ДТП проводилися огляд водія та пішохода на предмет перебування їх у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до висновків, ознак сп`яніння у останніх виявлено не було. 20.02.2019 року на підставі заяви відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140080000464 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В ході досудового розслідування було опитано пішохода [PERSON] , котрий повідомив, що пригадує лише те як повертався додому та ідучи по вулиці Генерала Чупринки у м.Львові мав намір перейти дорогу на нерегульованому пішохідному переході, що із ним відбулося дальше не пригадує. [PERSON] [INFO] в результаті отриманих травм в ДТП помер в медичному закладі, та відповідно кримінальне провадження №12019140080000464 було перекваліфіковано на ч.2 ст.286 КК України. Під час проведення слідчих експериментів свідки та водій відтворили обставини ДТП аналогічно показанням даним під час проведення їх допитів. Крім цього, в ході досудового розслідування було виготовлено, клопотання та отримано ухвали про призначення ряду судових експертиз, зокрема: судово-медичної експертизи трупа [PERSON] ; авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу учасника ДТП; траспортно-трасологічної експертизи та авто-технічної експертизи обставин та механізму розвитку ДТП. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа [PERSON] №222/2019 від 17.04.2019 смерть останнього настала у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до висновку авто-технічної експертизи технічного стану №1/345 від 09.04.2019 року - системи автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер [NUMBER] перебували у технічно справному стані, зокрема системи рульова гальмівна та освітлення. Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи №1/346 від 10.04.2019 - встановити місце наїзду не представилося можливим, автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер [NUMBER] контактував із пішоходом передньою правою частиною (права сторона лобового скла). Відповідно до висновку авто-технічної експертизи механізму та обставин розвитку ДТП №6090 від 10.02.2019 - водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути скоєння наїзду на пішохода [PERSON] шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та причиною ДТП є та обставина, що пішохід вийшов на смугу руху автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер [NUMBER] на такій віддалі, яка вже була не достатньою для уникнення наїзду. Враховуючи вище викладене, матеріали кримінального провадження, їх систему, слідчий дійшов висновку, що в даному кримінальному провадженні в діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки, дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку із діями пішохода [PERSON] , а тому

Outcome: dismissed