Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

15 грудня 2020 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою «зняти арешт по виконавчим провадженням Дніпровського районного державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві: від 25 липня 2019 року номер [NUMBER], від 25 липня 2019 року номер 59651857, від 19 серпня 2020 року номер 62844192, на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , яке на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах яких діє [PERSON] » 26 січня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11 лютого 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Замінено відповідача Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на належного відповідача [PERSON] в межах розгляду цивільної справи. 05 серпня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статтей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Альфа-Банк», не скористалися правом подати письмові пояснення щодо позову або відзиву щодо предмета спору, з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечень проти позову. У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ст. 319 ЦК України) За змістом ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та [PERSON] і [PERSON] діють в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали Договір купівлі-продажу квартири, за цим договором продавець [PERSON] , передає у власність покупців, а покупці [PERSON] та малолітні діти [PERSON] , та [PERSON] , в особі своїх батьків, приймають у власність, на умовах та ціною відповідно до умов цього договору квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках. 25 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та [PERSON] і [PERSON] діють в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено Договір про внесення змін до договору купівлі-продажу квартири, відповідно до якого п. 1 Договору викладено в наступній редакції: «за цим договором продавець [PERSON] , передає у власність покупців, а покупці [PERSON] та малолітні діти [PERSON] , та [PERSON] , в особі своїх батьків, приймають у власність, на умовах та ціною відповідно до умов цього договору квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках кожний. Як вбачається з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 15 грудня 2020 року, міститься тип обтяження: арешт нерухомого майна, адреса: [ADDRESS] ; реєстраційний номер обтяження: 32555994 (спеціальний розділ); зареєстровано: 25 липня 2019 18:41:37; державним реєстратором: Нікітіна Марина Олександрівна, Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві; підстава, серія та номер: 59655530, видавник: Дніпровський районний відділ ДВС м. Київ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:47955144 від 25 липня 2019 року 18:42:00, [PERSON] , Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві; відомість про суб`єктів обтяжень: особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] . Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.(ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» 10 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: з квартири [ADDRESS] . 17 вересня 2020 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянуто заяву [PERSON] , та повідомлено останню, що шляхом перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення боргу з [PERSON] , [INFO] , адреса боржника: [ADDRESS] , та запропоновано звернутися до Дніпровського районного суду міста Києва з вирішенням питання у відповідності до п. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» На виконання вимог ч.4 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», відповідно до наданої інформації, з якої вбачається, що [PERSON] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , не значиться, а в період з 30 січня 2017 року по 06 липня 2017 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Автоматизована система виконавчого провадження (далі - АСВП) - це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, порядок функціонування якої визначається Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5. Вільний та безоплатний доступ до інформації АСВП забезпечується Міністерством юстиції України у мережі Інтернет на офіційному вебсайті за посиланням: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених вебоглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження, котрі є у відкритому доступі, виконавче провадження № [NUMBER], яке знаходилося на виконанні у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) де боржником значиться [PERSON] , [INFO] , знаходиться в стані, дослівно: «завершено», виконавче провадження № 59651857, яке знаходилося на виконанні у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) де боржником значиться [PERSON] , [INFO] , знаходиться в стані, дослівно: «завершено», виконавче провадження № 62844192, яке знаходилося на виконанні у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) де боржником значиться [PERSON] , [INFO] , знаходиться в стані, дослівно: «завершено». Згідно з ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Як передбачено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «При виконавче провадження», чинного на момент звернення позивача до суду, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статі 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved