Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 20 вересня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 15 червня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] досягла повноліття, а тому є підстави для зміни розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим просить змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, визначив аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття з дня досягнення старшою донькою повноліття, а саме, з [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 14 березня 2023року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 02 травня 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 20 вересня 2003 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року було розірвано (а.с. 4-6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). 15 червня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 12-15). Позивач просить змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, визначив аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття з дня досягнення старшою донькою повноліття, а саме, з [INFO] . Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] [PERSON] досягла повноліття, а тому є підстави для зміни розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормами ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки, [INFO] [PERSON] досягла повноліття, тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підлягає зміні розмір аліментів, який стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів частково: змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, із [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, визначив аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття. В решті позовних вимог відмовити. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: partial