Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 10 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Після одруження з відповідачем вони виїхали на сезонні роботи в Чеську Республіку, однак, у зв`язку з порушенням терміну перебування в даній країні її та відповідача було позбавлено право на виїзд до Чехії. Маючи намір виїхати на сезонні роботи, вони змінили у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області свої прізвище та ім`я. Так, 24 жовтня 2014 року, вона змінила своє прізвище із [PERSON] на [PERSON] , про що внесено зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації зміни імені, прізвища, власного імені, по-батькові. Відповідач [PERSON] змінив своє прізвище та ім`я із [PERSON] на [PERSON] . Після зміни прізвищ та імен у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, відповідач на протязі останніх трьох років не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, покинув її з дитиною та переїхав проживати до своїх батьків, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись з позовною заявою до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі. Відповідач аліменти не сплачує, здоров`ям та матеріальним станом дитини не цікавиться, ніде не працює, на протязі останніх трьох років вони разом не проживають, а тому вона вирішила розірвати шлюб. Примиритись з відповідачем не бажає, та просить строк на примирення не надавати, так як шлюб між ними є формальним. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, так як надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] у виконавчому комітеті Кричівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, 10 листопада 2012 року, за актовим записом №16, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Кричово, Тячівського району, Закарпатської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Колодне, Тячівського району, Закарпатської області, та після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) 24 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] змінила своє прізвище та власне ім`я з [PERSON] на [PERSON] , про що реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції зроблено актовий запис №233 від 24 жовтня 2014 року. Відповідно до актового запису про зміну імені від 3 лютого 2015 року за №8 відповідач змінив своє прізвище та власне ім`я з [PERSON] на [PERSON] . Згідно актового запису про зміну імені від 18 лютого 2021 року за №16 відповідач змінив своє прізвище та власне ім`я з [PERSON] на [PERSON] . Також встановлено, що сторони разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та від даного шлюбу мають одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). У передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved