Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач у лютому 2023 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що з 05.06.2020 року сторони уклали шлюб. [INFO] у сторін народився син: [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] , які проживають разом із матір`ю. Позивач вказує, що домовленості відносно утримання дітей між сторонами не досягнуто у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття [PERSON] , [INFO] , а потім в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до повноліття [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 02.02.2023 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся своєчасно та належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, зазначив, що визнає позовні вимоги та проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.2020 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №132.(а.с.14) [INFO] у сторін народився син: [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] , які проживають разом із матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Підсумовуючи вищезазначене, з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги та розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача та користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.01.2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття, в подальшому слід стягувати аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2,3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються, зокрема, учасники бойових дій. Враховуючи, що відповідач - [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , суд вважає за можливе звільнити відповідача від сплати судового збору. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved