Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

15.03.2023 року позивач Обласне комунальне підприємство «Миколаївоблтеплоенерго» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за теплову енергію, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» основного боргу за теплову енергію в сумі 17725,79 грн; суми на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 2575,67 грн; трьох відсотків річних у сумі 1129,35 грн; судового збору у сумі 2481,00 грн. Ухвалою від 31.03.2022 року було відкрито провадження по даній справи, та призначено її до розгляду спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 24.01.2023 року було закрито підготовче провадження справі та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] була власником нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.12.2018 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. 31.03.2020 року був укладений договір купівлі-продажу квартири між [PERSON] та покупцем - [PERSON] , де предметом договору є квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 82,0 кв.м. В опалювальний період 2019-2020 роках, ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснював постачання теплової енергії до житлового будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нарядом підключення системи опалення №134-а від 01.11.2019 року та наказом про закінчення опалювального періоду 2019-2020 роках №192 від 08.04.2020 року. Виходячи з вищезазначеного, з 13.12.2018 року по 31.03.2020 року [PERSON] була власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , та споживачем послуги з постачання тепловою енергією у опалюваний період 2019-2020 роках (до 31.03.2020 року). Внаслідок невиконання [PERSON] - боржником зобов`язання по сплаті послуг постачання теплової енергії, виникла заборгованість за період з 01.01.2019 року по 31.03.2020 року, яка складає 17 725,79 грн, з якої не сплачено жодної суми, що підтверджено розрахунком основного боргу. Представник позивача ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» Шапран О.Г. у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин; відзив відповідачкою не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі. Згідно ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що метою та предметом діяльності ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», як суб`єкта господарської діяльності є постачання теплової енергії споживачам міста Миколаєва, відповідно до Статуту, затвердженого рішенням міської ради від 21.12.2017 року № 32/22 . [PERSON] була власником нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.12.2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. 31.03.2020 року був укладений договір купівлі-продажу квартири між [PERSON] та покупцем - [PERSON] , де предметом договору є квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] ., загальною площею 82,0 кв.м. В опалювальний період 2019-2020 роках ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснювало постачання теплової енергії до житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нарядом підключення системи опалення №134-а від 01.11.2019 року та наказом про закінчення опалювального періоду 2019-2020 років №192 від 08.04.2020 року. Виходячи з вищезазначеного, з 13.12.2018 по 31.03.2020 [PERSON] була власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , та споживачем послуги з постачання тепловою енергією у опалюваний період 2019-2020 років (до 31.03.2020 року). Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд підключення системи опалення та наказ про закінчення опалювального періоду, зазначені як Додаток № 3,4 з підписами представника ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» представника ЖЕК №1 «Бриз». Вказане нерухоме майно розташоване в житловому будинку, де система опалення є єдиною. а теплова енергія подавалася в опалювальний період 2019-2020 рр., отже, в умовах єдиної системи централізованої опалення подача теплоносія до системи теплоспоживання будівлі забезпечує опалення всіх її приміщень, теплове обладнання яких підключено до системи опалення. Враховуючи, що теплове обладнання вищезазначеного нерухомого майна, власником якого була [PERSON] до 31.03.2020, підключено до системи опалення будинку, то вона фактично є споживачем тепла в опалювальних періодах з 2019-2020 років. Відсутність підписаного договору не звільняє споживачів від сплати наданих їм послуг, оскільки відповідно ч. 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України, цивільні відносини виникають не тільки з письмових чи усних угод, а і з дій та вчинків осіб. Обов`язок сплатити вартість теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією. Відтак, навіть за відсутності договору між сторонами, відповідач зобов`язаний сплачувати послуги за теплопостачання. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] ухилялась від сплати рахунків, хоча продовжувала споживати теплову енергію, що стало підставою для звернення до суду. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок ВСУ, викладений у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, у постанові Великої Палати ВС від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, від 07.07.2020 №712/8916/17, від 15.06.2021 № 910/6077/21). Внаслідок невиконання [PERSON] - боржником зобов`язання по сплаті послуг постачання теплової енергії, виникла заборгованість за період з 01.01.2019 року по 31.03.2020 року, яка складає 17 725,79 грн, з якої не сплачено жодної суми, що підтверджено розрахунком основного боргу. У відповідності з постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконавець має право: у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором. Відповідно до Листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №12/1-64 від 17.05.2007, підприємства-надавачі житлово-комунальних послуг можуть пред`являти вимоги сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період існування. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу Української PCP, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖКУРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором аби законом. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативи зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» основного боргу за теплову енергію в сумі 17725,79 грн; суми на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 2575,67 грн та трьох відсотків річних у сумі 1129,35 грн. Крім того відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved