Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У березні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1413. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Пожружжя втратило почуття любові один до одного, у зв`язку з цим позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. 13.03.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 31.03.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 27.04.2023 року позивач подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі за наявними матеріалами в справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судовий збір залишає за собою. 27.04.2023 року від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] , до заяви додала оригінал свідоцтва про шлюб. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.09.2011 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1413. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. В силу положень ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу (СК) України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved