Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за порушення виключного авторського права у розмірі 447 000,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що він є автором твору ужиткового мистецтва "Інформаційний рекламний стенд з контейнерами для сміття" (далі - твір) та отримав свідоцтво про реєстрацію авторського права № 75361, видане 14.12.2017 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України. 02 квітня 2019 року позивачем в мережі Інтернет виявлено факт використання контрафактних примірників твору шляхом їх протиправної публічної демонстрації, оприлюднення, відтворення та пропозиції використання. Вказані контрафактні примірники твору виставлені спільними діями ФОП [PERSON] , ТОВ ДП-ІНФОРМ та ТОВ ЗЕТ-ІНФОРМ у місті Запоріжжі в багато численних місцях в якості засобів зовнішньої реклами. При цьому відповідач по справі є розробником проекту Типового рекламного стенду для розміщення на території об`єктів міської інфраструктури на підставі якого інші особи використовували твір позивача. Позивач вважає, що при виставленні контрафактного твору за адресою: [ADDRESS] . відповідачем порушено виключні авторські права на твір позивача. Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність пред`явлення такого позову саме [PERSON] який передав усі права іншій особі, та на недоведеність порушення права автора, та взагалі причетність до такого порушення саме відповідача. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 19.05.2020 року на 13 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 11.11.2021 року на 13 год. 30 хв. Сторони у судове засідання не з`явились надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступних висновків. [PERSON] , будучи автором твору ужиткового мистецтва "Інформаційний рекламний стенд з контейнерами для сміття", що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] , зареєстрований 14.12.2017 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, 01 січня 2019 року уклав із ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна система" ліцензійний договір про надання дозволу на використання твору безстроково. Предметом укладеного 01 січня 2019 між Позивачем і ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна система" договору є надання ТОВ "Міська Рекламно-Інформаційна система" як ліцензіату виключної ліцензії, що дає право на використання на території України твору "Інформаційний рекламний стенд з контейнерами для сміття" від автора твору [PERSON] як ліцензіара, в порядку та на умовах визначених договором. Видача виключної ліцензії за цим договором виключає можливості використання позивачем твору у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачііншим особамліцензій навикористання творуу зазначенійсфері. За цим договором передаються права на використання твору такими способами: відтворення твору, переробка твору, розповсюдження твору, адаптація твору та інші його подібні зміни, публічна демонстрація та публічний показ твору, здавання твору у прокат чи у майновий комерційний найм, за що ліцензіат сплачує позивачу винагороду в сумі 29800 грн. за кожен місяць використання твору (розділи 1, 2 Договору). Як випливаєз позову, позивач зазначавпро порушенняавторських прав 02 квітня 2019 року безпосередньо фактом використання контрафактних примірників твору, в період дії договору від 01.01.2019 року, при цьому таке порушення викликане наступними способами використання авторського права як публічна демонстрація, оприлюднення, відтворення та пропозиції використання. На переконання суду, протиправне використання твору, виключне авторське право на який передано автором іншій особі, завдає матеріальної шкоди саме цій особі, а не автору. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", право на відшкодування збитків (майнової шкоди), або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсації залишається за особою, якій у зазначених випадках передані (відчужені) майнові права чи передані виключні права на використання твору. Автор має право вимагати відшкодування моральної шкоди. Позивач позовних вимог про стягнення будь-якої моральної шкоди з відповідача у цій справі не заявляв. Таким чином, суд вважає, що при зверненні до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди у даному випадку автор твору є неналежним позивачем. При цьому судом не встановлено, що будь-яка нестандартна рекламна конструкція, що належить ТОВ "ДП-ІНФОРМ" чи виготовлялась останнім для ФОП [PERSON] , взагалі булла предметом експертного дослідження експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса - від 22.05.2019 року на особистезамовлення Позивача,хоча останнє узгоджується з вимогами ст. 102 ч. 3 ЦПК України. Оскільки, експерту надавались лише замовником [PERSON] і лише фотографічні дані іншого об`єкту, який лише на думкупозивача належить ТОВ "ДП-ІНФОРМ", та знаходиться за адресою: [ADDRESS] і саме лише відносно цього об`єкту з фотографіїбез виїздуна місце експертом та без огляду останнього в натурі надано висновок, за змістом якого: 1. Сторонній об`єкт містить у собі ознаки зразкового, оригінального об`єкта, а саме твору ужиткового мистецтва "Інформаційний рекламний стенд з контейнерами для сміття", виконаного за свідоцтвом України про констатацію авторського права на твір № [NUMBER] (автор [PERSON] ); 2. Сторонній об`єкт не є переробкою Зразкового об`єкта; 3. При створенні стороннього об`єкта мало місце відтворення (без дозволу автора) зразкового, оригінального об`єкта, а саме твору ужиткового мистецтва "Інформаційний рекламний стенд з контейнерами для сміття", виконаного за свідоцтвом України про констатацію авторського права на твір № [NUMBER] (автор [PERSON] ). Проте, належність якого відповідач не визнає у цій справі та стороною позивача останнє належними, допустимими доказами у цій справі не спростовано. При вищевикладених обставинах, позивачем у цій справі не доведено належними, допустимими доказами той факт, що з боку відповідача у цій справі у будь-якій спосіб порушено його авторське право, підтверджене вищезазначеним свідоцтвом. За такихобставин, доводи позивача [PERSON] не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права. Право на звернення до суду за захистом закріплене в статті 4 ЦПК, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження (позовне, наказне та окреме). Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ст. 19 ЦПК України. Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду. Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму від 04.06.2010 N 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", право на відшкодування збитків (майнової шкоди), або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсації залишається за особою, якій у зазначених випадках передані (відчужені) майнові права чи передані виключні права на використання твору. Автор має право вимагати відшкодування моральної шкоди. На переконання суду, протиправне використання іншими особами твору, переданого за договором про передачу виключного права на використання твору, порушує права ліцензіата за цим договором, який сплатив автору роялті за виключні авторські права (одноособове використання з правом здавання твору у прокат чи у майновий комерційний найм), і в наслідок порушення третьою особою права інтелектуальної власності зазнає збитків, а тому має право на відшкодування завданої майнової шкоди. Таким чином, при зверненні до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди у даному випадку автор твору є неналежним позивачем. Так, [PERSON] не довів у даній справі наявності спору між ним і відповідачем, а отже, і наявності свого правомірного інтересу в правовій визначеності, а тому на думку суду, позивач не довів порушення свого права або інтересу. Відсутність у позивача права на звернення до суду є самостійною і достатньою підставою для відмови в задоволенні позову, але крім того суд дослідивши матеріали справи дійшов висновки про недоведеність порушення прав позивача наявними у матеріалах справи доказами в цілому. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість позивачем не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів які б підтвердили обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог. Враховуючи викладене, позов підлягає залишенню без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed