Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] (далі - спадкодавець), постійним місцем проживання якого було [ADDRESS] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00039115347, батьки позивача уклали шлюб, після укладення шлюбу прізвище обох батьків « [PERSON] ». Однак згідно свідоцтва про народження позивача [NUMBER] , батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Також згідно довідки від 05.04.2023 №117 виданої виконкомом Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області підтверджено, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , одна і та особа, разом з ним на день його смерті в будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] фактично проживав син [PERSON] . Після смерті батька залишилася спадщина: а саме, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 26,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 009992, що зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів по Негівській сільській раді. Також до списку власників земельних часток (паїв) по Негівській сільській раді було включено [PERSON] , якому належало 1,05 га земельної частки (паю). Щодо земельної частки (паю), то згідно листа від 31.03.2023 №29-9-0.10-1353/0/2-23 відділу у м.Калуш Управління у Калуському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області грошова оцінка становить 19964,99 грн. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] і була прийнята [PERSON] , спадкоємцем до введення в дію ЦК 2004 року, з урахування положень ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» отже, до зазначених правовідносин слід застосувати норми ЦК УРСР 1963 року, які підлягали застосуванню на час відкриття спадщини. Разом з цим, оскільки нормами ЦК 1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, то позивач, як єдиний спадкоємець, котрий фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, вважав, що таким чином прийняв її, оскільки фактично проживав з батьком, здійснював догляд за батьком до дня його смерті, здійснив його поховання, обробляв город, користуюся земельним паєм. Ці факти підтверджуються довідкою виданою старостою сіл Негівці та Гуменів. 20 січня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з тим, що у встановлений законом строк не прийняв спадщину, відсутністю правовстановлюючих документів на майно та розбіжністю у прізвищах. В зв`язку з цим [PERSON] змушений звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно, оскільки іншого способу захистити своє право на спадщину не має. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за їхньої відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved