Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

В лютому 2023 року представник позивача [PERSON] діючи в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором про сплату аліментів на дитину, розірвання договору та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову вказав, що 25.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб, у якому [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.01.2020 року шлюб розірвано. 13.06.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М. В. Відповідно до пункту 2 договору визначено, що за домовленістю батьків, договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 5 000 грн.Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 20 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері банківський рахунок. Пунктом 11 Договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення і діє до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, а саме до [INFO] .Пунктом 5 Договору визначено, згідно з ч. 2 ст. 189 Сімейного кодексу України у разі невиконання батьком своїх обов`язків за даним договором, аліменти та/або додаткові витрати на дитину з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.Так, договір відповідачем не виконується, кошти в якості аліментів на утримання дитини позивачу не надходять. Сумарно аліменти на утримання дитини були сплачені відповідачем в розмірі 30 000, 00 грн., а саме, за лютий, березень, квітень, травень, червень та липень 2021 року.Початок періоду заборгованості, яка виникла по сплаті аліментів на утримання дитини, починається з 20.08.2021 року по 31.12.2021 року, що відповідно складає 25 000,00 грн. Крім того банківською випискою підтверджується сума заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, за період з 31.12.2021 року по 31.10.2022 рік, що становить в розмірі 60 000,00 грн. Відповідно до банківської виписки від 23.01.2023 року за період з 01.10.2022 року по 23.01.2023 року сума боргу відповідача перед позивачем становить у розмірі 5 000, 00 грн. Отже, сума заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини за 2021 рік, становить - 25 000,00 грн.; сума заборгованості за 2022 рік - 60 000,00 грн., сума боргу за 2023 рік - 5000,00 грн., а всього, загальна сума боргу по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 20.08.2021 року по 30.01.2023 року складає 90 000,00 грн. Представник позивача просив стягнути в судовому порядку грошові кошти в розмірі 90 000, 00 грн. в якості заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла за договором; розірвати договір укладений між [PERSON] та [PERSON] про сплату аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. від 13.06.2019 року; с тягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 7000, 00 грн. щомісячно починаю з дня подання заяви до суду; стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000, 00 грн. 06 березня 2023 року залишено без руху позовну заяву та надано строк, для усунення недоліків. 29 березня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження та проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав зустрічний позов, що фактично є запереченням на позов в якому просив змінити розмір аліментів та стягувати з нього на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.01.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно довідки від 10.02.2023 року №02-07 виданої старостою Старобезрадичівського старостинського округу Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про те, що [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та повністю перебуває на її утриманні (після розірвання шлюбу). За змістом ст. 180, ч. 1 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. 13 червня 2019 року між сторонами укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В., зареєстрований в реєстрі за № 1860. За умовами п. 2 Договору, аліменти сплачуються платником щомісяця у виді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін встановлений у розмірі 5000 (п`ять тисячі) гривень 00 копійок на місяць. Виплата аліментів здійснюється батьком щомісячно, не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на рахунок матері. Як вбачається з виписки про надходження по картці/рахунку [NUMBER] позивача [PERSON] за період з 01.08.2021 року по 31.10.2022 року відповідачем [PERSON] було здійснено за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2021 року переказ аліментів на утримання дитини [PERSON] у загальному розмірі 35 000,00 грн. Сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 20.09.2021року по 20.02.2023 року та з становить у загальному розмірі 85000 грн. Згідно до ч. 1 ст. 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Невиконання відповідачем умов укладеного договору є підставою для його розірвання, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором, то слід зазначити наступне. На підставі ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Враховуючи, що відповідач знає про суму аліментів, яку він має щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання дитини з урахуванням його заперечень, однак від виконання свого обов`язку ухиляється, суд дійшов висновку, що саме внаслідок винних дій відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів на утримання дитини. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Враховуючи, що до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість не сплатив, суд вважає, що вона повинна бути стягнута у примусовому порядку за період з 20.09.2021 року по 20.02.2023 року у сумі 85000,00 гривень. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 7000 грн., суд вважає необхідним їх частково задовольнити з урахуванням заперечень відповідача виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, на теперішній час дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її вихованні та утриманні. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи, що позивач звернулась до суду за захистом своїх прав 24 лютого 2023 року то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом, тобто з 24.02.2023 року. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій суму в розмірі 4500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення судових витрат. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, що стосуються підготовки позову та розгляду справи в суді, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для позивача, суд приходить до висновку, що відшкодування витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі, відповідно до наданих адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги від 16.02.2023 року у розмірі 10000 грн. 00 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Однак, враховуючи, що відповідачем при подачі заперечень 14.05.2023 року було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. відповідно до квитанції, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений позивачем судовий збір (за вимогу про стягнення заборгованості зі сплати аліментів) на суму 1073, 60 грн. та (за вимогу про розірвання договору про сплату аліментів) на суму 1073,60 грн.

Outcome: partial