Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", звернулося до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в сумі 127 500 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.10.2020 між сторонами укладено договір АР/9433986 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземного транспортного засобу, ВАЗ -21011, д.р.н. [NUMBER] . 02.11.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ -21011, д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.\~124 КУпАП за фактом вказаної ДТП. До позивача звернувся потерпілий із письмовою заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору АР/9433986. Позивачем на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 127 500 грн. Враховуючи, що відповідач при події ДТП вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 20.12.2022, справу передано за підсудністю до Брусилівського районного суду Житомирської області за місцем проживання відповідача. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 08.05.2023 за клопотанням представника позивача долучено письмові докази. Відзив на позов до суду не надходив. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача\~\~у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, судові повістки, які направлялись за зареєстрованим та фактичним місцем проживання відповідача, повернуті до суду з відмітками, які презюмують їх вручення згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Окрім того, судом\~було здійснено виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.\~211, 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4\~ЦПК України та ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частин першої, другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Частиною другою\~статті 1187 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі -\~Закон № 1961-IV ). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV \~). Згідно до\~статті 6 Закону № 1961-IV I\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22\~Закону № 1961-IV \~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом № 1961-IV \~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38\~вказаного Закону\~, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «в» пункту 38.1.1 статті 38\~Закону № 1961-IV \~страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Правовий аналіз зазначених вище норм закону дає підстави для висновку, що у страховика виникає право на звернення до суду з позовом в порядку регресу водія забезпеченого транспортного засобу за наявності таких умов: 1) страховик виплатив страхове відшкодування потерпілій особі; 2) водій є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди; 3) винна особа дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишила місце пригоди чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку Судом встановлено, що [PERSON] 02.11.2020 року о 17 год. 35 хв. на 347+300 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський , керуючи автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись зі сторони м. Харкова в сторону м. Полтави, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover , д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 [PERSON] визнано винним в ДТП (а.с. 25-26). Згідно постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 01.02.2021 року [PERSON] о 17 год. 35 хв. на 347 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський , керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та без призначення медичного працівника чи до прийняття рішення про звільнення від такого огляду. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.10 є, 2.5\~ПДР\~України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ч. 4 ст. 130 КУпАП, за яким [PERSON] було визнано винним і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням таких положень закону суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановами Полтавського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 та від 01.02.2021 про визнання [PERSON] винуватим у дорожньо-транспортній пригоді від 02.11.2020 та у вживанні алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та без призначення медичного працівника чи до прийняття рішення про звільнення від такого огляду . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] року власником автомобіля марки Land Rover Range Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 13-14). З полісу № АР9433986 діючий на 02.11.2020 вбачається, що цивільна-правова відповідальність [PERSON] - власника автомобіля марки «ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди (02.11.2020) була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с. 15). З вказаного полісу слідує, що страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130000 гривень, розмір франшизи становить 2500 грн. (а.с. 16). 05.03.2021 потерпіла особа від вищезазначеної ДТП [PERSON] власник автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] повідомив про ДТП та звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 11, 12). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 18.11.2020 було здійснено огляд автомобіля Range Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] та складено акт огляду транспортного засобу (а.с. 17-19). 05.12.2020 було проведено ремонтну калькуляцію ушкоджень, завданих автомобілю Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] (а.с. 20-23). Факт ДТП 02.11.2020 визнаний ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № ОЦВ-20-20-38508/1 від 18.02.2021 (а.с. 29). Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору № АР9433986 діючий на 02.11.2020,\~на підставі страхового акту, на виконання вимог ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в сумі 127 500 грн.,\~що підтверджується платіжним дорученням про оплату страхового відшкодування № 14958 від 23.03.2021 перерахованого на рахунок власника пошкодженого автомобіля Range Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] - [PERSON] (а.с. 30). 09.08.2021 [PERSON] ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надіслано вимогу про відшкодування збитку в добровільному порядку (а.с. 31, 32). Розмір страхового відшкодування у сумі 127 500 грн. належним чином обґрунтований позивачем, він відповідає умовам договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та підтверджений відповідними доказами. Станом на час розгляду справи судом відсутні відомості про повну чи часткову плату коштів відповідачем. Право регресної вимоги до відповідача наявне у позивача на підставі положень пп. «в» пункту 38.1.1 статті 38\~Закону № 1961-IV. Отже, оскільки судом встановлені фактичні та правові підстави для регресних вимог позивача до відповідача, вимога ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування у порядку регресу від [PERSON] компенсації виплаченої матеріальної шкоди, заподіяної ним власнику автомобіля марки Land Rover Range Rover Evoque, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2020 о 17 год. 35 хв. в на 347 км а/д М-03 є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, \~на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору. Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло.

Outcome: approved