Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 06.08.2011 року уклав шлюб із [PERSON] . Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис №71, видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 06.08.2011 року. Починаючи з 24 лютого 2022 року шлюбні відносини між ними припинилися. З того часу проживають окремо. Подружнє життя не склалось, так як мають різні погляди на життя, різні інтереси. Після окупації військами агресора міста Гола Пристань Херсонської області, він пішов на службу до Збройних Сил України, а відповідачка залишилась проживати на окупованій території, має іншого чоловіка. Від шлюбу дітей не мають. Вважає, що примирення не можливе, оскільки їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а отже немає необхідності надавати строк для примирення. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння. Просив розірвати шлюб, укладений 06.08.2011 року, між ним та відповідачкою. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Гунько О.Ю. підтримали заявлені позовні вимоги, просили розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач вважає, що примирення не можливо, просив задовольнити позов, винести заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавала. Суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 06.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис №71. Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом тривалий час, намагання примиритися за цей час, результату не принесли, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, дітей не мають, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved