Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

\~ Позивач -\~Кредитна спілка «Кредит СоюЗ», звернулась до суду з позовом про солідарне стягнення боргу із боржника та поручителів за кредитним договором. В обґрунтування зазначив, що між КС «Кредит СоюЗ» та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № Чи-0171 від 15.12.2021 року, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 41 000 (сорок одна тисяча) гривень 00 коп., строком на 12 місяців. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язаний був повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіку передбаченого п.4.1 договору кредиту. В забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту № Чи-0471 від 15.12.2021 року, укладено договір поруки № Чи-0471-П від 15.12.2021 року із поручителями: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав, у зв`язку з чим, станом на 16.02.2023 року, має непогашену суму кредиту у розмірі 41000,00 грн., 20180,20 грн. процентів за користування кредитом, розрахованих згідно п. 3.2 договору кредиту та 28608,16 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, а разом заборгованість становить 89788,36 грн. Ані боржник, ані поручителі також наразі не виконали боргові зобов`язання за договором. Тому просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку наявну заборгованість за договором кредиту та відшкодувати понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2684.00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Підтвердив наявність заборгованості позичальника, надавши на вимогу позичальника оригінал договору кредиту. Заперечував проти обставин, викладених відповідачем у відзиві щодо донарахованих відсотків за користування кредитом за п.6.3 укладеного договору та не вважав їх штрафними санкціями. Відповідач позов визнав частково, в розмірі тіла кредиту та нарахованих відсотків. Він та його представник у відзиві наполягали про застосування до виниклих правовідносин норм законодавства про споживче кредитування. Заперечували проти донарахованих відсотків, які вважали штрафними санкціями за неналежне виконання умов договору, стягнення яких заборонено Законом на період дії воєнного стану. Надали заяву про застосування до цієї вимоги строку давності. Вислухавши сторони, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З наданих суду письмових доказів, а саме п. 2 Статуту КС встановлено, що між КС «Кредит СоюЗ», яка є фінансовою установою з метою задоволення потреб її члені у взаємному кредитуванні та з надання фінансових послуг та [PERSON] 15.12.2021 року укладено кредитний договір № Чи-0471 (а.с. 5-6). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору спілка зобов`язалась надати грошові кошти позичальникові у сумі 41000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти спілці відповідно до умов цього договору. Згідно п. 2 Додатку № 1 до Договору Кредиту № Чи-0471 від 15.12.2021 в Графіку платежів, узгодженого сторонами позичальник зобов`язаний виплатити суму кредиту та відсотків за користування кредитом протягом 12 місяців (а.с. 6), узгоджена реальна річна процента ставка складає - 51,11 % річних, що встановлено п. 3.1 Договору. Відповідно до змісту п. 6.3. Договору позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу спілки зобов`язаний сплатити 65 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч2 ст 625 ЦКУ, але в межах суми, не забороненої Законами України. Позичальник отримав грошові кошти згідно умов договору, на підтвердження позивачем надано Видатковий касовий ордер від 15.12.2021 року на суму 41\~000,00 грн. на якому відповідач власноручно своїм підписом, засвідчив факт отримання кредитних коштів (а.с. 10). В забезпечення виконання позичальником умов договору кредиту № Чи-0471 від 15.12.2021 року, укладено договір поруки № Чи-0471-П від 15.12.2021 року із поручителями: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7) . Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав, у зв`язку з чим, станом на 16.02.2023 року, має непогашену суму кредиту у розмірі 41000,00 грн., 20180,20 грн. процентів за користування кредитом, розрахованих згідно п. 3.2 договору кредиту та 28608,16 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, а разом заборгованість становить 89 788,36 грн., що корелюється з наданим позивачем розрахунком ( а.с. 2). Заборгованість щодо тіла кредиту та відсотків не оспорюється відповідачем. Ані боржник, ані поручителі також наразі не виконали боргові зобов`язання за договором. За таких обставин суд дійшов висновку, що боржником взяті на себе зобов`язання з повернення суми позики та сплати процентів за користування кредитними коштами порушені, внаслідок чого утворилась заборгованість. У свою чергу поручителі є солідарними боржниками за зобов`язаннями боржника, які також за нього не виконали своїх зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача 28608,16 грн. донарахованих процентів у зв`язку з простроченням, розрахованих на підставі п.6.3 договору, суд враховує наступне. \~Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"\~Цивільного кодексу України\~пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом № 2120-IX доповнено розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення"\~Закону України "Про споживче кредитування"\~пунктом 61. Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Враховуючи що, позичальник не дотримався графіку погашення кредиту, здійснив платіж лише раз 19.01.2022 року ( ас 11) і з цієї дати до нього кредитною установою почали донараховуватися відсотки згідно п 6.3 Договору, які повинні були до нараховуватися, на переконання суду, лише до 24.02 2022 року, з урахуванням наведених норм законодавчої заборони щодо застосування штрафних санкцій, про що прямо зазначено в наведеному пункті договору кредиту, який погодили обидві сторони, та з огляду на заяву сторони про застосування строку позовної давності, позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн. в рівних частках, пропорційно задоволеної частини позову, по 457,20 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial