Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

08 березня 2023 року в провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю з Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Братська селищна рада Братського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) 25.02.2020, актовий запис №39 від 25.02.2020. За свого життя [PERSON] склав заповіт на ім`я заявниці, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Шиліною Г.М. від 27.12.2017 з реєстраційним номером 580. Зазначає, що [PERSON] є її дядьком, що підтверджується рядом документів, та вона є спадкоємцем п`ятої черги, інших спадкоємців за законом немає. Однак, при оформленні спадщини виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин заявниці та [PERSON] . Просила суд: встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є племінницею [PERSON] . У судове засідання заявник не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, Просила суд задовольнити заяву в повному обсязі. У судове засідання представник Братської селищної ради Братського району Миколаївської області не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність сторін. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.01.1969 в графі «мати» зазначена « [PERSON] , яка до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] ». [PERSON] народилась [INFO] та згідно свідоцтва про народження [NUMBER] у графі батька та матері зазначені: « [PERSON] та [PERSON] ». У подружжя [PERSON] та [PERSON] також була ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 27.01.2022 №00034780733, є матір`ю [PERSON] . Відповідно витягу ДРАЦС щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.09.2022 №00036786038 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] [INFO] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] народила доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджуться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин необхідне [PERSON] для оформлення спадщини, при цьому інших спадкоємців судом не встановлено. У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження наступні факти: [PERSON] є дядьком [PERSON] . Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі довідками, свідоцтвами укладення шлюбу, свідоцтвами про народження, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому оформленню спадщини, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved