Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі АТ «Укрзалізниця») в якому просив стягнути з останнього середній заробіток за час затримки виплати при звільненні починаючи з 17.07.2017 по дату виплати заборгованості по заробітній платі 25.02.2021 у сумі 299477,12 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 липня 2017 року позивач був звільнений з Виробничого підрозділу «Луганська дистанція електропостачання» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», де працював на посаді начальника району контактної мережі II групи. Даний факт підтверджений записами трудової книжки. В грубе порушення вимог закону, при звільненні з останнім не був проведений остаточний розрахунок по заробітній платі. Рішенням суду від 21 січня 2021 року Краснолиманського міського суду Донецької області по справі № 236/4226/20 було постановлено стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за березень - липень 2017 року (в тому числі простій, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу) у розмірі 47125 (сорок сім тисяч сто двадцять п`ять) грн. 90 коп. Регіональною філією «Донецька залізниця» позивачу була перерахована заборгованість по заробітній платі та втраті частини доходів за рішенням суду № 236/4226/20 р від 21 січня 2021 року, 25 лютого 2021р на картковий рахунок [PERSON] у розмірі 37 936,34 грн. В зв`язку з несвоєчасним остаточним розрахунком з [PERSON] при звільненні останнього, АТ «Укрзалізниця» повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів. Ухвалою судді від 15.03.2023 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. 10.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов представника АТ «Укрзалізниця» - адвоката Чаруковського Р.В. з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 905/857/19 на яку посилається позивач зроблено висновки виключно щодо заробітної плати, а так як стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, а мірою відповідальності роботодавця, суд має підстави для застосування ст.. 617 ЦК України для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, Наданий відповідачем Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16.01.2018р. не є сертифікатом, але є належним доказом настання обставин непереборної сили у відносинах між відповідачем та позивачем, які виникли 20.03.2017 та тривають по теперішній час. Цей висновок підтверджує відсутність вини відповідача у невиплаті заробітної плати позивачу через виникнення обставин непереборної сили. І відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Адвокат посилався на постанову від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, в якій Велика Палата Верховного Суду підтвердила право суду на зменшення суми середнього заробітку і зазначила, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. ВП Верховного Суду прийшла до висновку, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Також, адвокатом було подано заяву про застосування строків позовної давності. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: dismissed