Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позиція позивача. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 35496,00 грн. та судового збору у розмірі 2481,00 грн. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №06302-09/2020 від 23.09.2020 року. В подальшому, 11.08.2021 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №06302-09/2020 від 23.09.2020 року. Відповідачем не було дотримано умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого, він має заборгованість у розмірі 35496,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Рух справи в суді. Ухвалою від 25.08.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням від 21.09.2022 року позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (вул. Симона Петлюри, буд 30, м. Київ, ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором №06302-09/2020 від 23.09.2020 року в розмірі 35496,00 грн (тридять п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн., та судові витрати у розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн., а всього 37977 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят сім) гривень 30 коп. на рах. № [NUMBER] в АТ «ТАСкомбанк», код ЄДРПОУ 35625014. Ухвалою від 03.04.2023 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду - задоволено. Заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 21.09.2022 року по цивільній справі №626/1409/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано. Призначено судове засідання по справі в порядку спрощеного позовного провадження на 25.04.2023 року. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Орєхової Н.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому позов не визнала та у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором просила відмовити, оскільки позивач звертаючись до суду з даним позовом, повинен був надати первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору укладеному з ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , зокрема щодо здійснення банківських операцій на виконання сторонами умов Договору про надання фінансового кредиту від 23.09.2020 року. Крім того, вважає безпідставними посилання позивача на невиконання відповідачем Правил надання грошових коштів, оскільки матеріали не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, при укладанні договору. Також заначає, що матеріали справи не містять доказів, на підтвердження надсилання позивачем та отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договоромта включення персональних даних до бази персональних даних. Таким чином, за відсутності доказів на підтвердження розміру наданого [PERSON] кредиту, суми, які ним були внесені для його погашення, розміру заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами, вимоги позивача щодо стягнення розміру заборгованості не підтверджені належними та допустимими доказами. В судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до поданої ним заяви він просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Орєхової Н.В. до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за відсутності сторони відповідача, позов не визнає. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №06302-09/2020 від 23.09.2020 року. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер, мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1 п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1.2. п. 1 Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 22.10.2020 року. Відповідно до Додаткової угоди №2 до Договору про надання фінансового кредиту від 23.09.2020 року сторони погодились продовжити строк дії Договору на термін 30 днів (включаєчи 27 днів прострочення) тобто до 18.12.2020 року. В подальшому, 11.08.2021 між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №06302-09/2020 від 23.09.2020 року. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржник включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право - одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийом передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню д Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу в Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.08.2021 до Договору факторингу № 11082021 в 11.08.2021 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги ; Відповідача в сумі 35496 грн., з яких: - 10440,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 25056,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття ( акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви ( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір від 23.09.2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредитного договору, яка відповідно до Додаткової угоди №2 До договору про надання фінансового кредиту від 23.09.2020 року становить 10440,00 грн. Водночас, суд не погоджується з висновком позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості зі сплати відсотків. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що розмір заборгованості за відсотками за кредитним договором від 23.09.2020 року становить 25056,00 грн. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені проценти за кредитним договором та неустойку припиняється. Як встановлено судом, строк кредитування за крединими договорами був погоджений. Доказів того, що позичальник ініціював після 18.12.2020 року продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всіх сум кредиту у порядку, передбаченому кредитними договорами, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування. Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу та розрахунок заборгованості за кредитним договором не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачаєтья, як саме нараховувались проценти за користування крединими коштами до укладання договору факторингу, тобто розрахунки заборгованості складені ТОВ «ФК «ЄАПБ», а не первісним кредитором. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. Проте, вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти. Таким чином, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновки за результатами розгляду справи. На підставі викладеного суд вважає, що заявлений позов Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] підлягає часткому задоволенню, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10440,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі: 10440,00 грн.*100 % / 35496,00 грн.= 29,41%; 2481,00*29,41% / 100 % = 729,66 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 729,66 грн.

Outcome: partial