Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , укладено договір про надання фінансових послуг №2111216997494 «стандартний», відповідно до умов якого відповідачу надається кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається в заяві-анкеті, та складає 3300 гривень, з орієнтовним строком повернення кредиту -16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користуванням кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3300 гривень. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви про надання грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином, що і стало обґрунтуванням для нарахування відповідної заборгованості. 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 1-12, згідно з яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право грошової вимоги, у тому числі, за договором про надання фінансових послуг № 2111216997494, що був укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем 22.04.2021. Просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за договором про надання фінансових послуг у розмірі 36745,17 грн, судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. 17.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що заперечує проти заявлених позовних вимог та зазначає, що між ним та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитний договір не укладався. Позивачем не доведено юридичного факту видачі кредиту та не обґрунтовано його вимоги, не подано належних доказів, які б свідчили про існування заборгованості. Лист директора ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» б/н від 11.01.2022 року, на який посилається позивач на підтвердження надання відповідачу грошей у сумі 3 300 грн., не містить жодних ідентифікуючих даних про клієнта, а з фрагментів номеру карти, що відображені в даному листі, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме відповідачу. Представником позивача не додано платіжного доручення, яке б містило передбачені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ від 21.01.2004 року №22, зареєстрованою в Мін`юсті 29.03.2004 року за №377/8976, реквізити, що підтверджували б його виконання платником та проведення банком, зокрема підписи відповідальних осіб, відтиски печаток банку, тощо. Отже, жодних належних, достатніх і допустимих доказів того, що сума кредиту була зарахована на поточний рахунок саме відповідача, представником позивача суду не надано. Розрахунки заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 2111216997494 від 22.04.2021 року не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням розрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має\~інформаційний характер\~у контексті\~ціни позову.Надана позивачем паперова копія електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору і не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом існування заборгованості, тому що неможливо перевірити достовірність та незмінність змісту, що згідно зч.5 ст.\~100\~ЦПК України\~має наслідком\~відхилення копії\~цього електронного\~доказу.\~При цьому\~позивач сам\~засвідчує,\~ що\~долучений договір\~являється копією,\~адже на\~електронному документі\~не можливо\~поставити мокру\~печатку.\~Разом з\~тим,\~додаток №\~1\~до договору,\~яким \~являється.\~Анкета-Заява,\~у \~графі «Підпис»\~-\~підпис відсутній.\~У Додатку\~ №\~2\~до договору,\~яким \~являється графік\~платежів,\~ підписи\~(одноразовий\~ідентифікатор електронного\~підпису)\~відсутні,\~ як\~Позикодавця так\~і позичальника.\~Враховуючи зазначене\~та відсутність\~у Відповідача\~електронного цифрового\~підпису,\~Кредитний Договір\~у даному\~випадку не\~був підписаний,\~у зв`язку\~з чим\~неможливо достовірно\~встановити умови,\~на яких\~він був\~укладений.\~Відповідач не\~визнає заборгованості,\~власного екземпляру\~договору у\~момент його\~укладення не\~отримував.\~Договір є\~таким,\~що не\~прирівнюється до\~договорів,\~укладених у\~письмовій формі,\~та в\~силу приписів\~ст.\~1055\~ЦК України,\~кредитний договір,\~укладений з\~недодержанням письмової\~форми,\~є нікчемним\~в силу\~закону і\~не створює\~правових наслідків.\~Надана позивачем\~паперова копія\~електронного договору,\~який за\~своєю правовою\~природою є\~кредитним договором,\~не може\~бути доказом\~факту укладення\~кредитного договору\~між сторонами. Відповідно\~до графіку\~розрахунків додатку\~№ 2\~до договору\~сума заборгованості\~на кінцевий\~термін кредитування\~становить 4\~356,00\~грн.\~Проценти (плата\~за користування\~кредитом)\~можуть нараховуватися\~виключно в\~межах визначеного\~договором строку\~кредитування.\~Після спливу\~вказаного строку\~нарахування процентів\~за користування\~кредитом припиняється\~в силу\~приписів статей\~1048,\~1054\~ЦК України,\~що підтверджується\~висновками Великої\~палати Верховного\~Суду у\~п.\~48-55\~постанови від\~28.03.2018\~№ 444/9519/12).\~Згідно з\~умовами \~спірного кредитного\~договору №\~2111216997494\~від 22.04.2021,\~ТОВ «Служба\~ миттєвого\~кредитування»,\~ як\~фінансова установа,\~надало позичальнику\~суму позики,\~а останній\~зобов`язувався\~повернути надану\~позику у\~повному обсязі\~07.05.2021\~року,\~Таким чином,\~позивач ТОВ\~«ФК Вердикт\~Капітал» відповідно\~до ст.\~1048\~ЦК України\~має право\~стягнути заборгованість\~по нарахованих\~та несплачених\~процентах за\~користування кредитними\~коштами у\~межах погодженого\~сторонами строку\~кредитування,\~тобто до\~07.05.2021\~року в\~сумі 4\~356\~грн.\~Після закінчення\~строку його\~дії у\~позикодавця відсутні\~правові підстави\~нараховувати передбачені\~договором проценти.\~Захист порушених\~прав Позикодавця\~передбачений \~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~шляхом стягнення\~ 3\~%\~річних на\~суму простроченого\~боргу.\~Позивачем не\~пред`явлено позовної\~вимоги \~про \~стягненні компенсації\~згідно зі\~ст.\~625\~ЦК України.\~Таким чином,\~з наведених\~норм законодавства\~вбачається,\~що доказом\~надання кредитодавцем\~позичальнику кредитних\~коштів є\~саме первинні\~документи,\~вимоги до\~яких встановлені\~Законом №996-ХІУ. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги № 03.01./2023 від 03.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений Рішенням загальних зборів від 05 серпня 2021 року, заявка на надання юридичної допомоги № 58 від 05 січня 2023 року з зазначеним переліком виконаних робіт, а саме: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти 3000 грн., складення позовної заяви про стягнення боргу - 6000 грн.. Відповідно до платіжного доручення № 0358540000 від 17 січня 2023 року АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» отримало оплату на суму 44\~000 грн. згідно з договором про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 року. Як вбачається з наданих документів, вказаний договір про надання правової допомоги не містить конкретного предмету правової допомоги. Згідно з цим договором Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Адвокатське об`єднання зобов`язане надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правовий супровід захисту інтересів; приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів тощо. З огляду на вказане, платіжне доручення № 0358540000 від 17 січня 2023 року не є доказом того, що ці витрати пов`язані з цивільною справою за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до відповідача про стягнення заборгованості, а тому витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню. Представник позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала відзив, відповідно до якого розгляд справи просила провести без її участі та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частоковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2111216997494 «Стандартний». Згідно з п. 1.1 Договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3 300,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (п.1.2 Договору). Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 Договору). Проценти за користування кредитом розраховуються ввід суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі: а)2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б)починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.1); в)починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.2); г)починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.3) д)тип процентної ставки - фіксована. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд. (а.с.10-13). Відповідно до графіку розрахунків додатку № 2 до договору сума заборгованості на кінцевий термін кредитування на 07.05.2021 становить 4 356,00 грн (а.с.16) 01.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 1-12, згідно з яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило право грошової вимоги, у тому числі, за договором про надання фінансових послуг № 2111216997494, що був укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем 22.04.2021. Згідно з п. 2.1. Договору факторингу № 1-12, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор за договором) стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (Клієнт за договором) і Боржниками (а.с.30-43). Договір відступлення прав вимоги відповідно до п.14.1 набрав чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, тобто 01.12.2021. Станом на дату підписання договору та набрання ним чинності, реєстр боржників (портфель заборгованості) був сформований 01.12.2021. Таким чином реєстр боржників був складений одночасно з укладенням договору відступлення права вимоги та на переконання суду, дає підстави для включення до портфеля заборгованості права вимоги по тих договорах, які були укладені з первісним кредитором після набрання чинності договором про відступлення прав вимоги. Кредитний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Зазначений договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. 22.04.2021\~на виконання умов договору між товариствами про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙР ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів: номер карти [NUMBER] , власник карти COMMERCIAL BANK PRIVATBANK час запиту 22.04.2021 час 8:01:34, сума 3300 UAN. Інформацією про держателя вищевказаної банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї картки (довідка від 11.01.2022 про підтвердження переказу грошових коштів (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо\~законом\~ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Суд вважає, що сторонами узгоджені всі умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Посилання відповідача на те, що він не підписував договору не підтверджуються належними та допустимими доказами. Матеріалами справи підтверджено, що договір був підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором . Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між ТОВ «Служба миттєвого кредитування » та [PERSON] не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Крім того, в паспорті споживчого кредиту (додаток 3 до кредитного договору) містяться персональні дані відповідача, зокрема її ПІБ, номер картки платника податків, електронна адреса, контактний номер телефону, адреса місця проживання, які відповідають відомостям, які містяться в відзиві на позовну заяву (а.с.20-24); переказ грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙР ФОР ПЕЙ» здійснений на карту номер [NUMBER] . Одноразовий ідентифікатор «S1», зазначений у кредитному договорі, відповідає визначенню одноразового ідентифікатора як алфавітно-цифровій послідовності, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. В матеріалах справи відсутні докази того, що надання персональних даних паспорта, даних банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номера телефону, електронної адреси здійснено не [PERSON] , а іншою особою. Згідно з нормами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України\~передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2\~ст. 78 цього ж Кодексу\~обставини справи, які за\~законом\~мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.\~95\~ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1\~ст.\~212\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до розміру задоволених позовних вимог. За вказаних\~обставин,\~суд вважає,\~що підлягає\~стягненню із\~відповідача \~на користь\~позивача ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~заборгованістьпо\~нарахованих та\~несплачених процентах\~за користування\~кредитними коштами\~у межах\~погодженого сторонами\~строку кредитування в розмірі 4356 грн. Задовольняючи позов частково, суд погоджується з наведеними вище доводами відповідача, що проценти (плата за користування кредитом) можуть нараховуватися виключно в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України, при цьому 3% річних та інфляційні втрати відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України до стягнення не заявлені. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено частково в розмірі 4356 грн. (12%). Позивач сплатив судовий збір при подачі позову у мінімальному розмірі 2684 грн., тому розмір судового збору, який має бути покладений на відповідача, становить 2684 грн. Витрати на правничу дорогу понесені відповідачем також повинні бути розподілені пропорційно задоволеним позовним вимогам та відповідно їх розмір, який повинен бути покладений на відповідача становить 1100 грн. (9000 грн. х 12%)

Outcome: partial