Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", в особі представника Микитюк Д., звернулося до суду з позовною заявою про визнання недійсним полісу обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-207261968 укладеного з [PERSON] відносно транспортного засобу "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) та стягнення слаченого судового збору у розмірі 2684 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач під час укладання полісу обов`язкого страхування надав неправдиві відомості, зокрема вказав, що транспортний засіб "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) не підлягає обов`язковому технічному контролю. Відповідно до листа Сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, трансопртний засіб відносить до типу: вантажний фургон малотонажний, вантажопідйомність - 1, 0 тони, підлягає проходженню ОТК з періодичністю - кожні два роки. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" та п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортниго засобу періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить кожні два роки. Інформація про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) у реєстрі ОТК ЄДР ТЗ відсутня. Таким чином, під час укладення полісу щодо транспортного засобу "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) відповідач надав неправдиві відомості, щодо забезпеченого трансопртного засобу, а саме: він є легковим, а не вантажним, а тому не підлягає ОТК, що сприяло укладанню спірного полісу позивачем. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2023 року у справі відкрито првадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику стоірн. 27.04.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у відзиві. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Згідно з вимогами статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.12.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-207261968, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ). Термін дії Полісу встановлений з 00 годин 00 хвилин 15.12.2021 року по 14.12.2022 року включно. У полісі зазначено, що транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) відноситься до типу ТЗ-вантажний фургон малотонажний, вантажопідйомність - 1, 0 тонна, дата першої реєстрації в України 30.08.2006) н.з. [NUMBER] , VIN^ [NUMBER] підлягає проходженню ОТК з періодичсністю - кожні два роки. Станом на 03.02.2023 року інформація про дійсний (наявний) протокол ОТК відсутня. Протоколом ОТК на вищезазначений ТЗ не видавався. Згідно з вимогами статті 35 Закону України "Про дорожній рух" та пункту 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортниго засобу періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить кожні два роки. Інформація про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) у реєстрі ОТК ЄДР ТЗ відсутня. Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законом України "Про страхування", цим та іншими законами, нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до пункту 14.2 стстатті 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Пунктом 17.3 статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" передбачено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Крім того, Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року № 673 затверджено Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 2.1.4 Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ. Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558. Інструкцією визначено, що в розділі "8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ" Полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування. У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду. Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", уклавши договір обов`язкового страхування (видавши Поліс), був зобов`язаний перевірити, чи повинен транспортний засіб відповідача проходити обов`язковий технічний контроль за час дії Полісу. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із частиною 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусового виконання обов"язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини 1 та 3 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно з вимогами частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, слід зробити висновок що істотною умовою, страхування при укладенні Полісу щодо транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю є його проходження транспортним засобом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Така ж вимога передбачена і пунктом 3 частини 1 стататті 21 Закону України "Про страхування", відповідно до якої страхувальник зобов`язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України). При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину. Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При цьому, особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Тобто обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. З огляду на викладене, враховуючи, що при оформленні полісу відповідачем (страхувальником) було надано стаховику, який є позивачем у справі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено тип, номерний знак, марка, модель, рік випуску, VIN (номер кузова, шасі, рами) та місце реєстрації транспортного засобу, суд доходить до висновку, що відповідачем була надана повна інформація про транспортний засіб. Тому відсутній факт введення в оману позивача щодо істотних умов договору страхування з метою укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-207261968 від 14.12.2021 року. Таким чином, твердження позивача про те, що страховою компанією не було б укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі надання [PERSON] відомостей про те, що транспортний засіб "Ford Transit", д.н.з. [NUMBER] (vice-code [NUMBER] ) є вантажним, а не легковим, не відповідає дійсності, оскільки імперативна норма Закону прямо зобов`язує страховиків укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з кожним страхувальником, який до нього звернувся, а в даному випадку після проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням встановлених у справі обставин судом встановлено, що позивачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» не доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що відповідачем при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Оберіг" до [PERSON] про визнання недійсним з моменту укладання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed