Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачі), звернулась до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), зазначивши третіми особами [PERSON] та Бучанську державну нотаріальну контору, в якому вказала, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на: 1) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) земельну ділянку з кадастровим номером 3222782301:01:006:0020, площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ;3) земельну ділянку з кадастровим номером 3222782301:01:006:0021, площею 0,145 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 4) частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Заповіту на своє майно батько не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом являються позивач та її рідний брат, [PERSON] , як діти померлого. Позивач вказує, що причиною пропуску нею строку на прийняття спадщини стало зокрема повномасштабне вторгнення 24.02.2022 року російських військ на територію Україну та початок військових дій. Так, позивач з родиною постійно проживала в [ADDRESS] . З початку вторгнення, село Демидів опинилося в повній окупації російськими військами, був підірваний міст через річку Ірпінь. 06.03.2022 року, ризикуючи власним життям, їй з родиною вдалося вийти з села, після чого родина виїхали до Чернівецької області, де перебували у вимушеній евакуації до початку липня 2022 року. Ще під час перебування у вимушеній евакуації в Чернівецькій області погіршився стан її здоров`я. Через загострення ускладненого остеохондрозу та грижі міжхребцевого диску з вираженим больовим синдромом позивач приймала знеболювальні препарати. На початку липня позивач з родиною повернулася додому, після чого одразу була госпіталізована до Центру нейрохірургії КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», де перебувала з 13.07.2022 року по 22.07.2022 року. 15.07.2022 року позивачці було проведено оперативне втручання, Мікродискектомія L3-L4 зліва, після чого у неї був тривалий час реабілітації з обмеженнями сидячого положення, а також в рухах та пересуванні. Враховуючи наведене, позивач вважає, що вона з поважних причин не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою, так як після повернення з вимушеної евакуації одразу потрапила в лікарню, де перенесла оперативне втручання та тривалий час була обмежена в рухах та пересуванні. З вказаних причин лише у вересні 2022 року вона звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області з питанням оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , та 27.09.2022 року державним нотаріусом Фальковською А.М. було надано відповідь, у якій рекомендовано позивачці звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1269, 1272 ЦК України просила суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька, як пропущеного з поважної причини. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 20.10.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.02.2023 року, яке в подальшому було призначено на 04.04.2023 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. 28.02.2023 року у строк та у порядку, встановленому судом, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що з початку липня позивачка повернулась додому, проте жодних дій для прийняття спадщини не вчинила, як і не вчинила жодних дій, перебуваючи у вимушеній евакуації. Крім того, посилання позивача про перебування на лікарняному як на підставу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованим, оскільки хвороба ж спадкоємця не є беззаперечно поважною причиною, пов`язаною саме з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами щодо пропуску строку для прийняття спадщини. Своїм правом на подання відповіді на відзив позивач не скористалась. Ухвалою суду від 04.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.05.2023 року. 09.05.2023 року в судове засідання учасники справи не прибули. Згідно письмової заяви позивачки [PERSON] , остання просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в письмовій заяві просила слухати справу у її відсутності, а в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] , в своїй письмовій заяві просив, слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно поданого третьою особою, Бучанською державною нотаріальною конторою, листа, остання просила розглядати справу за відсутності її представника та на підставі наявних у справі матеріалах. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями наступних документів, які містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2021 року (а.с.9), свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 04.05.1976 року (а.с.10), серії [NUMBER] від 22.05.1976 року (а.с.9), а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.09.1994 року (а.с.11), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.01.2005 року (а.с.12) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.03.2005 року (а.с.13), з яких вбачається зміна прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на: 1) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2) земельну ділянку з кадастровим номером 3222782301:01:006:0020, площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 3) земельну ділянку з кадастровим номером 3222782301:01:006:0021, площею 0,145 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 4) частину квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується на ступними документами: Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11.07.1990 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Карпец А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1241 (а.с.14-15); Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №48778040 від 01.12.2015 року (а.с.16-17); Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 602152 від 08.02.2008 року (а.с.18-19); Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 602153 від 08.02.2008 року (а.с.20-21); Свідоцтвом про право власності на житло від 25.12.1995 року, виданим згідно з розпорядженням від 25.12.1995 року № 654 (а.с.22). Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70147301 від 27.09.2022 року (а.с.27), спадкова справи до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Тож, позивач належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з чим 27.09.2022 року вона зі своїм братом [PERSON] звернулись до державного нотаріуса Бучанської державної нотаріальної контори Фальковської Л.М. з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька. Проте, державний нотаріус своїм листам №1315/01-16 від 27.09.2022 року (а.с.26) повідомив їх про пропуск ними встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини та рекомендував звернутися до суду. Позивачка вважає,\~що строк\~для прийняття\~спадщини пропущений\~нею з\~поважних причин,\~та вона\~немала можливості вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою через повномасштабне вторгнення 24.02.2022 року російських військ на територію Україну та початок військових дій, вимушеної евакуації, а також через перенесене оперативне втручання та тривалий часи реабілітації. Так, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.05.2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Повномасштабне російське вторгнення на територію України, введення воєнного стану, стало також причиною вимушеного зупинення діяльності багатьох установ та організацій. Як встановлено судом, спадщина після смерті [PERSON] , відкрилася [INFO] , отже строк для прийняття спадщини після його смерті спливав 21.04.2022 року, який позивач пропустила, зокрема по причині вторгнення 24.02.2022 року російської армії в Україну. Вказана обставина є загальновідомою та не потребує доведення. У зв`язку з наведеним позивач змушена була покинути місце свого проживання та евакуйовуватись, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.24). Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , постійно проживає в [ADDRESS] , але не зареєстрована з 11.03.2005 року і по даний час, фактичне місце проживання установлено згідно Акту від 06.10.2022 року №72, що підтверджується довідкою №571 від 06.10.2022 року Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області (а.с.23), Згідно довідки №7706-7000082677 від 17.03.2022 року (а.с.24), [PERSON] , [INFO] , взято на облік як внутрішньо переміщену особу, фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Крім того, як вбачається з виписки з історії хвороби №140872/866, виданої КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», [PERSON] , [INFO] , була госпіталізована до вказаного закладу 13.07.2022 року, де 15.07.2022 року їй було проведено оперативне втручання, дата виписки 22.07.2022 року. Згідно вказаної виписки, хвора поступила по направленню із скаргами на виражений біль та відчуття дискомфорту в поперековому-крижовому відділі хребта з іррадіацію в ліву ногу, зниження чутливості та відчуття оніміння в лівій нозі, слабкість рухів лівою ногою, слабкість в лівій стопі. Зі слів хворої, хворіє на протязі тривалого часу, останнє загострення на протязі 2-х тижнів, коли з`явилася вищевказана симптоматика. Консервативне лікування не ефективне. Після виписки хворій рекомендовано: нагляд та лікування у невролога по місцю проживання; обмеження фізичного навантаження; обмеження сидячого положення до 1 місяця; консультація нейрохірурга в динаміці (плановий порядок) або в разі погіршення стану; МРТ попереково-крижового відділу хребта в динаміці через 3-6 міс., або в разі погіршення стану ЛФК; санаторно-курортне лікування; плавання; відновна, протизапальна терапія; електронейроміографія нижніх кінцівок в плановому порядку через 1місяць; Ro-графія попереково-крижового відділу хребта з функціональним пробами в 2-х проекціях в плановому порядку через 3 місяці; зняти шви у хірурга в ЦРЛ по місцю проживання на 14 день, нагляд хірурга за п/о раною, перев`язка в динаміці. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкування - особливий правовий інститут. Можливість стати спадкоємцем не залежить від соціального статусу особи, її дієздатності, громадянства тощо. Водночас, законодавство встановлює певні умови, дотримання яких є обов`язковим для оформлення прав на спадкове майно. Однією із таких умов є дотримання спадкоємцем строку на прийняття спадщини. Цивільний кодекс (ЦК) України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом 6 місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Разом із тим, пропуск строку для прийняття спадщини не є безумовною підставою, що позбавляє спадкоємців права на спадок. Закон передбачає механізм захисту прав спадкоємців і дозволяє подати заяву про прийняття спадщини поза межами 6-місячного строку. Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину; за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зокрема, найпоширенішою причиною пропуску строку є хвороба та тривале лікування спадкоємця, що унеможливлює своєчасне звернення до нотаріуса. Так наприклад, у постанові від 13.03.2020 року у справі №314/2550/17 ВС визнав, що народження позивачкою дитини та подальше лікування в умовах стаціонару є достатніми підставами для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Суди апеляційної та касаційної інстанції дійшли висновку, що такі причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними та такими, що створюють істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, згідно з підходом ВС хвороба дітей спадкоємця не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки заяву про прийняття спадщини спадкоємець подає особисто або надсилає поштовим зв`язком. Відтак, лише хвороба спадкоємця, а не членів його сім`ї, розглядається як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини - до відповідного висновку прийшов ВС у постанові від 12.11.2018 року у справі № 136/200/17, погодившись із позицією апеляційного суду. В рамках справи №315/714/19 у постанові від 23.11.2020 року ВС визнав перебування спадкоємця на амбулаторному лікуванні достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. ВС підтвердив висновок апеляційного суду про те, що гостре раптове захворювання позивача, яке сталося за декілька днів до спливу 6-місячного строку для прийняття спадщини, унеможливило його своєчасне звернення до нотаріуса. ВС визнав, що вказана обставина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини на які посилалась позивачка, в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справу: початок воєнних дій, окупація, вимушена евакуація, термінова госпіталізація, оперативне втручання, стаціонарне лікування, обмеження фізичного навантаження після виписки з лікарні; зняття швів через 14 днів після виписки, перев`язки, численні дообстеження, рекомендації до численних процедур для відновлення, що підтверджується відповідною випискою медичного закладу, у своїй сукупності є поважними причинами пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Слід зазначити, що встановлені судом обставини, повністю спростовують доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті батька, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Інших спадкоємців, які би прийняли спадщину судом не встановлено. Оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved