Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Адвокат Книш Р.В. в інтересах заявника [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, та просить в судовому порядку встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , виписана 1984 року на ім`я « [PERSON] », архівної довідки-виписки про роботу від 07.02.2023 року за №18 виданої Трудовим Архівом Комунальної Установи «Центр надання соціальних послуг Васильковецької сільської ради в якій містяться відомості про роботу « [PERSON] ». а також екзаменаційної картки водія виданої 16 грудня 1983 року на ім`я « [PERSON] ». В обгрунтування заяви посилається на те, що йому 1984 року була виписана на російській мові трудова книжка [NUMBER] без дати заповнення та без дати народження на прізвище « [PERSON] », в архівній довідці за №18 від 07.02.2023 року його по батькові записано скорочено, а саме [PERSON] , (так в документах), а також в екзаменаційної картці водія виданої 16 грудня 1983 року він значиться як « [PERSON] » хоча правильно його ім`я та по батькові « [PERSON] ». Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.04.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження. Представник заявника [PERSON] - адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заявлені вимоги з наведених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 5 березня 1963 року Новонижбірківською сільрадою Чортківського району; копії картки фізичної особи платника податків № [NUMBER] та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 18 січня 2011 року, заявник значиться як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.2,7). У трудовій книжці серії [NUMBER] , виписана 1984 року заявник значиться як « [PERSON] », графа дата народження не містить запису, у графі «дата заповнення книжки вказано лише 1984 рік.(а.с.3) Згідно копії архівної довідки-виписки про роботу від 07.02.2023 року за №18 виданої Трудовим Архівом Комунальної Установи «Центр надання соціальних послуг Васильковецької сільської ради вбачається, що у ній містяться відомості про роботу, де заявник значиться як « [PERSON] ». (а.с.5) Екзаменаційна картка водія видана 16 грудня 1983 року на ім`я « [PERSON] ».(а.с.6) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» на підставі п. 6 ст.\~273\~ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~серпня 1993\~року №\~637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , виписана 1984 року на ім`я « [PERSON] », архівної довідки-виписки про роботу від 07.02.2023 року за №18 виданої Трудовим Архівом Комунальної Установи «Центр надання соціальних послуг Васильковецької сільської ради в якій містяться відомості про роботу « [PERSON] », а також екзаменаційної картки водія виданої 16 грудня 1983 року на ім`я « [PERSON] », а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає змогу оформити пенсію. На підставі наведеного та

Outcome: approved