Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг, посилаючись на те, що між Кам`янець-Подільським національним університетом імені Івана Огієнка та [PERSON] укладено договір № 208-І від 13.08.2018 року про навчання. [PERSON] навчалася за рахунок коштів фізичних осіб та була студентом історичного факультету денної форми навчання, освітній ступінь «Бакалавр». Згідно укладеного договору, [PERSON] зобов`язана своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в розмірах, у термін та в порядку, встановленим вказаним договором. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 39800 грн.. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала та не внесла плату за отриману освітню послугу, заборгувавши перед університетом 15450,70 грн. Студента було повідомлено про вищевказану заборгованість із пропозицією відшкодувати її добровільно, однак на попередження про погашення заборгованості, відповідач не відреагував. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. 31.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 13.08.2018 року між Кам`янець-Подільським національним університетом імені Івана Огієнка та [PERSON] був укладений договір про навчання № 208-І, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 39800 грн., вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить 1) 2020-2021 навчальний рік 9950 грн. Згідно довідки-розрахунку щодо вартості освітньої послуги, оплату та заборгованість вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] становить 15450,70 грн., а саме за І сем. 2019-2020 н.р. - 3420,05 грн., ІІ сем. 2019 -2020 н.р. - 5462,55 грн., І сем. 2022-2023 н.р. - 6568,10 грн.. Згідно листа - повідомлення від 06.02.2023 року за №18-2023 вбачається, що [PERSON] було повідомлено про заборгованість 15450,70 грн. із пропозицією відшкодувати її добровільно. Відповідно п.13 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Згідно витягу з наказу вбачається, що [PERSON] за невиконання вимог навчального плану 23.01.2023 року відраховано з університету. Відповідно до п.5) ч.1 ст.1 Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.1, 3 ст.63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є : 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч.2 ст.615, ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відповідач всупереч укладеного між сторонами договору про навчання, [PERSON] за порушення умов договору про надання освітніх послуг відраховано з університету, рішень позивача, яким вирішено питання про відрахування її з університету в установленому порядку відповідач не оскаржив, не відшкодував позивачу витрати, пов`язані з навчанням. За таких обставин відповідач зобов`язаний сплатити Університету вартість навчання згідно з умовами укладеного між сторонами договору від 13.08.2018 року в розмірі, заявленому позивачем, і розрахованому виходячи із вартості навчання, встановленого договором між сторонами, за відповідний період, з урахуванням раніше сплачених сум. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка заборгованість у сумі 15450,70 грн., позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved