Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач в особі свого представника - адвоката Бовшика М.Ю. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину. У зв`язку із тим, що останнім часом вони мають різний погляд на життя, втратили почуття кохання, любові, взаєморозуміння і довіри, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.04.2023 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача на електронну пошту суду направлено клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, представник - адвокат Лазарєва О.В. подала суду письмову заяву, в якій позов визнала в повному обсязі. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 28.09.2019 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а/з № 1391), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а/з № 1670), що підтверджується копією витягу з мобільного додатку «Дія». Відповідно до вимог ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем в заяві, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Представник відповідачки подала суду заяву, в якій зазначила про визнання позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved