Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на початку листопада 2021 року позивач дізналась про існування виконавчого провадження та про арешт коштів боржника відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О. С. по виконавчому провадженню № 66706169 від 04.09.2021 року. При ознайомленні з інформацією, що міститься в Єдиному порталі державних послуг «Дія», було з`ясовано, що стягнення здійснюється на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О. С. під час здійснення примусового виконання виконавчого напису № 102471 від 04.09.2021 року на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс». 29.11.2021 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було направлено адвокатський запит № 975 з проханням надати інформацію та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» має право вимоги на стягнення грошових коштів з позивача. 29.11.2021 року було направлено адвокатський запит № 973 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. з проханням надати інформацію та належним чином засвідчені копії відповідних документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 29.11.2021 року було направлено адвокатський запит № 974 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О. С. з проханням надати інформацію та належним чином засвідчені копії відповідних документів на підставі яких відкрито виконавче провадження № 66706169 від 04.09.2021 року, а також копії постанов, прийнятих по виконавчому провадженню. 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис № 102471, відповідно до якого було звернути стягнення з позивача, яка є боржником за кредитним договором № 557532651 від 04.07.2019 року, укладеного із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1118-01 від 28.11.2019 року є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимог за кредитним договорами №05/0820-01 від 05.08.2020 року є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 09.10.2020 року, актовий запис №71. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню , оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса вчинений з численним порушенням законодавства України. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 102471 від 22.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», первинний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Згідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.12.2021 року цивільну справу було передано в провадження судді Хацько Н. О. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2021 року вирішено цивільну справу передати на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2023 року ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2021 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 року призначення розподілу справи не відбулося. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше призначеному складу суду від 16.03.2023 року справу було передано в провадження судді Хацько Н. О. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20 березня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення на позовні вимоги відповідно до яких зазначило, що засобами потового зв`язку до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», як сторони цивільного провадження надійшли матеріали по справі, в яких знаходились документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, натомість позовна заява відсутня, тобто порушено право відповідача на надання відзиву на позовну заяву. Окрім того відповідач не погоджується з вимогою про стягнення витрат на правову допомогу, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає що вартість витрат суттєво завищена та неспівмірна наданим послугам. Крім того зазначив, що до позовної заяви додається договір №14/11/21 про надання правничої (правової) допомоги від 26.11.2021 року на підставі якого здійснюється захист інтересів позивача, проте зазначений договір не містить посилання щодо надання правової допомоги по справі, яка стосується ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також у своєму запереченні зазначає, що ордер серії АН № 10546 відсутня інформація в графі посвідчення адвоката «видане» та «назва органу, який видав посвідчення», таким чином представник не підтвердив свої повноваження на надання правничої (правової) допомоги, а отже не має право представляти інтереси позивача. Послуги адвоката, як «Ознайомлення з документами», вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових документів» та «формування засвідчення копій документів та подання позову до суду» неможливо розцінити як надання правничої допомоги у справі, оскільки виокремлення адвокатом таких послуг як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюються діями адвоката з «складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 102471 від 20.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню», тому час витрачений на ці послуги не повинен враховуватися та має бути виключений із загальної вартості наданих адвокатом послуг правничої допомоги. На підставі зазначеного просять в задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в розмірі 6000,00 грн. відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин О. С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Так вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи, з підстав неналежного направлення відповідачу позовної заяви з додатками, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи судом було повторно направлено на електрону адресу, зазначену в заяві від 07.04.2023 року, згідно до супровідного листа від 18.04.2023 року № 242/6540/21/3642/2023 копію ухвали від 20.03.2023 року та копію позовної заяви з додатками, яка була отримана відповідачем 18.04.2023 року, що вбачається з відомостей КП «Д-3». Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем була отримано належним чином копію ухвали про відкриття провадження та копію заяви з пакетом документів на електронну адресу, зазначену у заяві про направлення копії позовної заяви з документами, тобто слід припустити що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби використовувались судом ці засоби комунікації, тобто було належним чином отримано позовну заяву з додатками до неї. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено 04.07.2019 року договір № 557532651, згідно до умов якого за цим договором Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 7250 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 цього договору. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів. 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 102471 виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , за кредитним договором від 04.07.2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1118-01 від 28.11.2018, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором 557532651 від 04 липня 2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 року по 04.11.2020 року. Сума заборгованості становить 24504,75 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту становить 7249,75 грн., простроченої заборгованості за комісією становить 0,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 13470,50 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3784,50 грн., за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 25704,75 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису 04.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О. С. відкрито виконавче провадження № 66706169. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.10.2020 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 жовтня 2020 року про що здійснено відповідний актовий запис № 71. Після укладення шлюбу позивачу було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України\~«Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету\~Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 20.05.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 20.05.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~строків, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 20.11.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Суду не надано доказів, що укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, а тому суд вважає, що з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція підтверджується зокрема постановою ВС КЦП від 15.04.2020 року по справі № 158/2157/17. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч. ч. 1-4 ст.\~137ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст.\~141 ЦПК\~України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведені правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17. Так, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд перш за все з`ясовує підставу для їх стягнення. Так з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів [PERSON] здійснювалося [PERSON] та на підтвердження своїх повноважень представником було надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 14/11/21 від 26.11.2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН №10546, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3538 видане 07.03.2012 року Донецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатів. Також на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано розрахунок витрат на правничу допомогу по договору правничої допомоги №14/11/21 від 26.11.2021 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 03.12.2021 року на суму 6000,00 грн., акт наданих послуг по договору про надання правової допомоги №14/11/21 від 26.11.2021 року. Суд, вивчивши матеріали справи виходить з наступного. Правова (правнича, юридична) допомога це\~професійна діяльність юристів, спрямована на сприяння громадянам та юридичним особам у реалізації норм права з метою покращення їх правового становища. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Згідно з положеннями, встановленими в ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України\~«Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Крім того, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документи, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи) на надання безоплатної правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх повноважень як представника [PERSON] надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги №14/11/2021 від 26.11.2021 року, у відповідності до якої їй як громадянину, надано ряд повноважень та надавалася юридична допомога [PERSON] . Разом з тим, до матеріалів справи було долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АН №10546 в Селидівському міському суді Донецької області та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3538 видане 07.03.2012 року Донецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури. З урахуванням зазначеного, суд приходить до переконання що [PERSON] здійснювалось представлення інтересів [PERSON] в суді першої інстанції підтверджується наданим ордером, копією договору про надання правничої (правової) допомоги та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, що дають підстави здійснювати [PERSON] представництво інтересів [PERSON] безпосередньо в Селидівському суді Донецької області. Визначаючи вартість витрат, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Представник відповідача у своєму запереченні висловив свої зауваження, що такі послуги як «Ознайомлення з документами», «вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових документів» та формування засвідчення копій документів та подання позову до суду» неможливо розцінювати як надання професійної правничої правової допомоги у справі, що була надана клієнту, оскільки виокремлювання адвокатом таких послуг як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюються діями адвоката з «складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 102471 від 20.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню», тому час витрачений на ці послуги не повинен враховуватися та має бути виключено із загальної вартості наданих адвокатом Молчанової Н. В. послуг правничої допомоги. Суд, частково погоджується з даним твердженням відповідача, оскільки перед поданням позовної заяви до суду адвокату необхідний час для ознайомлення із наданими документами для вирішення питань, які виникають при підготовці справи до подачі до суду таким чином за витрати за ознайомлення з матеріалами справи відшкодуванню підлягає 250 грн. В свою чергу з позицією відповідача щодо виключення з переліку таких витрат, як «вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових документів» суд погоджується, оскільки зазначена дія охоплюються дією адвоката як «складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 102471 від 20.11.2021 року таким, вимога як вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових документів» не підлягає задоволенню, оскільки при підготовці позову до суду представником позивача вивчалась нормативно-правові документи, які лежать в обґрунтування позовних вимог та вона є похідною з вимоги складання позовної заяви. В свою чергу вимога «Збір доказів для звернення до суду» є похідною від вимоги «складання та направлення адвокатських запитів», таким чином вимога «збір доказів для звернення до суду» не підлягає задоволенню. Так вирішуючи питання, що відшкодування витрат на «складання та направлення адвокатських запитів» суд враховує, що з матеріалів справи вбачається направлення трьох запитів, а саме до ТОВ «ФК «Онлайн-Фінанс», до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О. С., та до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. таким чином суд приходить до висновку про можливість відшкодування цих витрат у розмірі 300,00 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат щодо вимоги «складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 102471 від 20.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню» суд вважає, що вона підлягає відшкодуванню у повному обсязі у сумі 3000,00 грн. Так вирішуючи питання, щодо відшкодування вимоги «формування, засвідчення копій документів та подання позову до суду», то суд вважає, що вона підлягає частковому відшкодуванню, оскільки доказів про направлення позову до суду не надано, а також враховуючи обсяг долучених до позовної заяви документів, суд вважає, що ці витрати підлягають відшкодуванню у сумі 100,00 грн. Таким чином, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» становить 3650,00 грн., та складається з наступного: - витрати на ознайомлення з матеріалами справи 250,00 грн.; - складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 102471 від 20.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню 3000,00 грн.; - складання та направлення адвокатських запитів 300,00 грн.; - формування, засвідчення копій документів та подання позову до суду 100,00 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved