Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 08 листопада 2021 року адвокат Вітюк С.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Шепетівського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису від 20.02.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №425, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що постановою державного виконавця від 26.10.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП 67278711 на підставі виконавчого напису №425, виданого 20.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] та на підставі договору іпотеки № НМС0GК00007181 від 25.01.2007 року передана в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29876,75 дол. США, що складає у еквіваленті 830816,70 грн. В рамках даного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника, яке в подальшому було описане та передане на зберігання [PERSON] . Позивач не погоджується із даною сумою заборгованості, на розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької обасті знаходиться цивільна справа №675/1095/15-ц між тими самими сторонами, де встановлено, що підпис на кредитному договорі виконаний не [PERSON] . Вважає, що виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Бондар І.М. неправомірно, остання не дотрималась процедури його вчинення, не встановила безспірність заборгованості за кредитом, не перевірила надіслання письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк, не встановила чи було пропущено банком строк позовної давності та коли було здійснено останню оплату по кредиту. Також позивачем не отримано вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, що у свою чергу унеможливило подання останнім обґрунтованих заперечень нотаріусу щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчено. А тому, просить суд визнати виконавчий напис від 20.02.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за №425, таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] та його представник Вітюк С.В. в судове засідання не з`явились, адвокат подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності на підставі наявних документів, позов підтримав, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, відзив на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. Позиція третьої особи Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, представник за довіреністю Лапінська Т.І. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання об 11 год. 00 хв. 08.12.2021 року, яке клопотаннями представника позивача відкладалось до 14 год. 00 хв. 14.01.2022 року та до 09 год. 00 хв. 09.02.2022 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2021 року в порядку забезпечення позову у виконавчому провадженні ВП №67278711, відкритому заступником начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лапінською Т.І. зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №425 від 20.02.2019 року на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належать [PERSON] , до набрання законної сили рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області по даній справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2022 року за клопотанням представника позивача Вітюка С.В. провадження в справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №688/215/22 2/688/261/22 за позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору нікчемним. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.01.2023 року за клопотанням представника позивача Вітюка С.В. провадження у справі було поновлено, призначено підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 25.01.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.01.2023 року за клопотанням представника позивача Вітюка С.В. приєднано письмові докази, витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення 20.02.2019 року виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №425 та відкладено проведення підготовчого засідання до 10 год. 00 хв. 22.02.2023 року, а через оголошення повномаштабної тривоги до 09 год. 30 хв. 22.03.2023 року. 01.03.2023 року до суду надійшли належним чином завірені копії виконавчого напису №425 від 20.02.2019 року та документів, на підставі яких його було вчинено. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.03.2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Вітюка С.В. про приєднання до матеріалів справи копію рішення Ізяславського районного суду від 09.01.2023 року у справі №675/1095/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання окремих положень кредитного договору недійсними, визнання недійсним підвищення відсоткової ставки за договором, зобов`язання вчинити дії, та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2023 року внесено виправлення в ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2023 року у справі № 688/3507/21 2/688/20/23, зазначено вірно у її резолютивній частині, що дату та час судового розгляду по суті призначено на «09 годину 00 хвилин 25 квітня 2023 року» замість «годину 00 хвилин квітня 2023 року». В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 25 квітня 2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи, 25.01.2007 року між відповідачем ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір №НМС0GК00007181, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 25 квітня 2007 року по 22 січня 2027 року включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 18000 доларів США на придбання квартири, а також 3240 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених в договорі, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, проценти за довгострокове погашення заборгованості та винагороди за проведення додаткового моніторину згідно договору На забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 25.01.2007 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Рябим П.М. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №212 договір іпотеки №НМС0GК00007181, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , за яким останнім в іпотеку було передано належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У п. 22 іпотечного договору сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 16.7.1, 16.7.2, 16.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. З наданих приватним нотаріусом Бондар І.М. матеріалів вбачається, що через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] йому 26.12.2018 року було надіслано АТ КБ «ПриватБанк» вимогу про дострокове повернення повністю всієї суми кредиту та попереджено, що у випадку невиконання порушеного зобов`язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, банк має намір продати предмет іпотеки або звернути стягнення на нього будь-яким іншим способом, передбаченим законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки. 20.02.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис за №425 про звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] , а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №НМС0GК00007181 від 25.01.2007 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29876,75 дол. США, що складає у еквіваленті 830816,70 грн та складається з 12727,00 доларів США заборгованості за кредитом, 6415,48 доларів США заборгованості за процентами, 1764,00 доларів США комісії, 8970,27 доларів США пені та 3500 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» пред`явлений до виконання до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у зв`язку з чим заступником начальника даного відділу Лапінською Т.І. 26.10.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67278711. Також, судом встановлено, що 30 червня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № HMC0GK00007181 від 25 січня 2007 року у розмірі 16716,49 доларів США, з яких 14936,12 доларів США заборгованість за кредитом, 1306,71 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 251,42 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 222,24 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.01.2023 року, яке набрало законної сили 21.02.2023 року, у задовленні вказаного позову відмовлено, оскільки кредитний договір №НМС0GК00007181 є нікчемним. Про нікчемність кредитного договору № HMC0GK00007181 від 25 січня 2007 року зазначено і в постанові Верховного суду від 10.03.2021 року у справі №688/3874/18 та у рішенні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.06.2022 року у справі 688/215/22. Застосовані норми права Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року №296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл. 14 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Згідно п. 1-1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку за іпотечними договорами, що передбачають звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп. 2.3 п. 2 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». За загальним правилом (ст.ст. 15, 16 ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач АТ КБ «ПриватБанк» отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з доданими документами 19.11.2021 року, однак відзиву на позов та доказів на спростування наведеного позивачем [PERSON] не надав. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи слідує, що вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту надсилалась [PERSON] в с. Нечаївку Ізяславського району, при тому що [PERSON] з 08.05.2007 року значиться зареєстрованим по [ADDRESS] . Більше того, кредитний договір № НМС0GA00007181 від 25 січня 2007 року є нікчемним, як наслідок він не створив юридичних наслідків, не виникли і жодні зобов`язання відповідно до такого договору, відтак виконавчий напис від 20.02.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за №425 про звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] , що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №НМС0GК00007181 від 25.01.2007 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 1362 грн.

Outcome: approved