Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

08.03.2023 представник [PERSON] адвокат Бучак Д.М. звернулася до суду із вищевказаним позов до відповідача [PERSON] , зазначивши третьою особою орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в якому просить розірвати шлюб між подружжям; після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище та визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує формально, причиною розірвання шлюбу є фактична відсутність сімейних стосунків. Стверджує, що примирення між подружжям неможливе, так як відповідач неодноразово вчиняв щодо позивачки домашнє насильство, щодо нього видано обмежувальний припис із забороною перебувати, наближатися, спілкуватися з позивачкою та дитиною. У судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Бучак Д.М. подала заяву від 28.04.2023 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування в/к Ужгородської міської ради №127/23/01-19 від 01.03.2023, за яким м/п дитини визначено разом з матір`ю. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачки, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 13.08.2021 Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №550. Прізвище після одруження чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне життя між подружжям не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на заявлену позивачкою вимогу щодо повернення дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе повернути останній дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2023 у справі 308/1194/23 видано обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на шість місяців із забороною перебувати, наближатися, спілкуватися з [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON] , так як судом встановлено, що останні є постраждалими від дій [PERSON] , що мають ознаки домашнього насильства. Позивачка та малолітня [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та наразі проживають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.07.2022 №2106-5001864434 та №2106-5001864451. Згідно із частинами 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у висновку №127/23/01-19 від 01.03.2023зазначив, що доцільним буде визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] за адресою її місця проживання, так як комісією було враховано факти вчинення домашнього насильства батьком дитини. Ухвалою суду від 13.03.2023, враховуючи положення ст.ст. 5, 8 ЗУ «Про судовий збір», позивачку звільнено від сплати судового збору, який з огляду на заявлені дві вимоги немайнового характеру підлягав сплаті в сумі 2147, 20 грн. (0,4*2684 грн. розмір прожиткового мінімуму доходів громадян у 2023 році*2 вимоги). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved