Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 002/4544722-СК від 30.03.2018 року в сумі 12 136,64 грн. та заборгованість за Кредитним договором № 10001405242 в сумі 11 100 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.03.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/4544722-СК. 02.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитним договором, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.3. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором, договорами поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбудеться в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1. цього договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до позичальника стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Крім того, 29.12.2019 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10001405242. 11.05.2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Відповідно до п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників від 11.05.2021 року до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11 100 грн. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором 002/4544722-СК від 30.03.2018 року в сумі 12 136,64 грн. та заборгованість за Кредитним договором № 10001405242 від 29.12.2019 року в сумі 11 100 грн., а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30.03.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Зава-договір № 002/4544722-СК. Відповідно до умов договору, строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків, якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту та направленні клієнтом до банку письмової заяви про відмову у користуванні лімітом кредитної лінії та /або закриття поточного рахунку. Того ж дня, 30.03.2018 року, відповідачу [PERSON] біло відкрито поточний рахунок у гривні, з кредитним лімітом у сумі 7900 грн., що підтверджується копією заяви про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів. 02.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитним договором, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.3. договору факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором, договорами поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбудеться в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1. цього договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до позичальника стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Так, згідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 136, 64 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/4544722-СК від 30.03.2018 року за період з 02.12.2021 року по 31.12.2022 року у відповідача станом на 31.12.2022 року виникла заборгованість у загальному розмірі 12 136,64 грн. Крім того, 29.12.2019 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10001405242. Відповідно до п.1.1. кредитного договору № 10001405242 від 29.12.2019 року, ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» зобов`язується надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позивальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Згідно до п. 1.2. сума на який надається кредит складає 5000 грн. 11.05.2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Відповідно до п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11 100 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору № 002/4544722-СК від 30.03.2018 року, відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 12 136,64 грн., з яких: 7900 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4236,64 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, в період дії кредитного договору № 10001405242 від 29.12.2019 року, відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 11 100,00 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6100 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами № 002/4544722-СК від 30.03.2018 року та № № 10001405242 від 29.12.2019 року підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved