overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

11.04.2023 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.12.1999 року, від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.12.1999 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Як вказує позивач у позовній заяві, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 серпня 2021 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через зловживання відповідачем спиртними напоями, постійні сварки та бійки, тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивач не з`явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності, проти винесення заочноно рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 2021 року, який зареєстрований Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), відповідно до Свідоцтва про одруження, виданого того ж дня серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі слів позивача спільне життя між ними фактично припинено з червня 2022 року. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу відновити на дошлюбне - « [PERSON] ». На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач в березні 2023 року звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 листопада 2018 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між нею та [PERSON] стали неможливі через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2023 року по справі відкрито провадження. Позивач в наданому клопотанні просила розглядати справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 листопада 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень , викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення , пов`язаного з необхідністю в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, згідно положень частини 6 статті 259 ЦПК України, суд вважає, що у справі слід проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного тексту відкласти до 10 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів учасників справи, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз?яснити учасникам справи, що повне судове рішення буде складено не пізніше п`яти днів відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час. Тому в даному судовому засіданні оголосити вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного рішення, відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, відкласти на п`ять днів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Зборівської міської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали його матері [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2740 га (кадастровий номер 6122684300:01:001:0146), яка розташована на території Погрібецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯА №456195; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0848 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:1585), яка розташована на території Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯА №007517. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 26 серпня 2011 року заповіт, згідно якого заповіла вказане майно позивачу. Позивач прийняв спадщину, так як постійно проживав з матір`ю до її смерті, що засвідчує довідка з місця проживання, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріусу у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її батькові [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, якому на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0073 га, (кадастровий номер 6122688700:01:001:0580) та 0,4053 га (кадастровий номер 6122688700:01:001:0579), які розташовані на території Славнянської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району згідно державного акту серії Р2 №702124. Позивач, яка проживала зі спадкодавцем, прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згіднозі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Конотопська міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому, на підставі ст. 71, 72 ЖК України, просить визнати [PERSON] , [INFO] , втратившим право користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] . На обґрунтування у позові вказано, що гуртожиток, який розташований за адресою: [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності Конотопської міської ради. У цьому гуртожитку на реєстраційному обліку в кімн. 36, перебуває відповідач - [PERSON] . Вищезазначена кімната надавалась матері відповідача - [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Підлипненської сільської ради від 13.07.2016 року № 25. Відповідач у гуртожитку не мешкає з 21.08.2020 року, фактичне місце його проживання не відоме. Даний факт підтверджується актами про не проживання осіб за місцем реєстрації від 21.08.2020 р., 19.08.2021 р., 13.01.2023 р. Крім того, згідно акту обстеження об`єкту від 08.02.2023 р. двері кімнати [ADDRESS] вказаного гуртожитку відчинені, кімната перебуває у занедбаному стані, будь яке майно відсутнє. Відповідач участі у приватизації кімнати не приймав, кімната не приватизована та не перебуває у його приватній власності. Також обов`язки по сплаті комунальних послуг [PERSON] не виконує, що підтверджується довідкою ТОВ ЖРЕП «Житлосервіс» від 16.01.2023 № 17. Таким чином, факт реєстрації відповідача у спірній кімнаті позбавляє права на вільне розпорядження та користування майном, а також створює значні незручності. Зокрема, у період дії військового стану виникла нагальна суспільна необхідність у наданні житла, у тому числі, внутрішньо переміщеним особам та військовим ЗСУ. Представник позивача за довіреністю Коваль А.В. подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, вимоги позову підтримують. Відповідач [PERSON] звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує задоволенню вимог. Директор комунального підприємства житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства «Житлосервіс» також просить слухати справу у відсутності їх представника, позов задовольнити, про що подав відповідну заяву. Таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. За приписом частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно положень статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 29.06.2005 року Міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції, до суду, діючи в якості представник звернувся адвокат Бугаєнко Олег Володимирович. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою судді від 30.03.22023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання представником позивача [PERSON] -адвокатом Бугаєнко О.В надано заяву про можливість розгляду справи за його та позивача відсутністю, в якій він позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.06.205 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №705, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29.06.2005 року. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Щодо наявності між сторонами спору щодо поділу майна в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, аналізу доказів, законодавства, яке регламентує спірні відносини, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2022 року. Від шлюбу дітей не мають. На сьогоднішній день шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні, вони не живуть подружнім життям. Вони припинили шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Відповідач в добровільному порядку розривати шлюб не бажає. Примирення між ними неможливе. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01 вересня 2022 року Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 123 (а.с. 8). Із позовних вимог позивача вбачається, що вона не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved