Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , з участю Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що від спільного подружнього життя її сина [PERSON] та [PERSON] народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно позивач є бабусею вказаних вище дітей. [PERSON] зазначає, що відповідач неодноразово вчиняла домашнє насильство відносно своїх дітей, обзивала їх нецензурною лайкою, висловлювала погрози фізичною розправою, зловживала спиртними напитками, по декілька днів залишала дітей без нагляду, знаходилась за межами свого місця проживання, тому позивач, звернулася з письмовою заявою в Яворівський відділ поліції для відповідного реагування на незадовільну поведінку [PERSON] . Під час перевірки викладених фактів працівниками поліції, відповідач 13.05.2021 написала заяву на ім`я начальника Яворівського відділу поліції про те, що вона відмовляється від своїх дітей. 28.04.2022 представником служби в справах дітей Яворівської міської ради Львівської області було передано дітей бабусі, яка ними опікується на даний час. [PERSON] зв`язок з дітьми не підтримує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає, життям та розвитком дітей зовсім не цікавиться, жодного разу не бачилася з дітьми. Відповідачка фактично ухилилася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Водночас, батько дітей [PERSON] , з 13.01.2021 служить в ЗСУ, а з 04.03.2022 залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. З 25.03.2022 знаходиться в полоні. В зв`язку з цим в нього немає можливості спілкуватися з сім`єю, зв`язок з ним відсутній. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 13.09.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 15.03.2023 представником служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області надано суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав. 15.03.2023 проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали з підстав зазначених в ньому та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що вона дітей любить, бажає і надалі бути матір`ю своїх дітей. Представник відповідача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним у письмових дебатах, вказав, що відповідач дійсно написала заяву про те, що вона відмовляється від дітей, але ця заява написана ще 13.05.2021, а діти продовжували проживати з нею по 28.04.2022, аж поки не були передані для проживання актом про передачу дітей у сім`ю. Що стосується того, що відповідач вчиняла насильство відносно своїх дітей, то за адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, її притягнуто до відповідальності ще в 2021 році. Інших правопорушень вона не вчиняла.Також [PERSON] ніколи не відмовлялась від матеріального утримання дітей, однак, на даний час до неї ніхто не звертався із тим, щоб вона надавала кошти на утримання дітей.Окрім цього відповідач постійно дзвонить до дітей, цікавиться їхнім життям, проте відмовляється їхати до них, адже вони проживають разом із її свекрухою, з якою в неї неприязні відносини. Представник третьої особи - служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо рішення у справі покладається на розсуд суду. Також у судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2023 неповнолітня [PERSON] не заперечувала щодо позбавлення її матері батьківських прав, пояснила, що бажає проживати з бабусею, оскільки мама пиячила, не готувала, не прибирала та вела аморальний спосіб життя. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, врахувавши позицію представника відповідача викладену у письмових дебатах, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 25.12.2009 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданим Дрогомишлькою сільською радою Яворівського району Львівської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON] ». [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Калинівською сільською радою 26.02.2008, актовий запис №3; Окрім цього, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Калинівською сільською радою 04.01.2011, актовий запис №1; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради 22.01.2014, актовий запис №2; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради 24.09.2015, актовий запис №19. Як вбачається з копії довідки №104 від 22.04.2022, виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , також за зазначеною адресою зареєстровані : голова д/г [PERSON] , брат [PERSON] , чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . Водночас, з копії довідки №350 від 15.07.2022 виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області, судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , за зазначеною адресою зареєстрований також голова д/г [PERSON] . Як встановлено з копії повідомлення начальника Яворівського РВП ГУ НП у Львівській А.Лисяк від 24.05.2021 №6639/01/64 адресованого начальнику служби у справах дітей Яворівської РДА Г.Дучак, у якому просить вжити заходів, оскільки за результати перевірки [PERSON] вчинила домашнє насильство відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Згідно копії письмового пояснення [PERSON] на ім`я начальника Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області А.Лисяк від 13.05.2021, вона відмовилася від дітей, ствердила, що діти знаходяться у свекрухи в с.Грушів Яворівського району. Відповідно до копій наказів служби у справах дітей Яворівської міської ради від 16.12.2021 № 07/02-01, 29.07.2022 №9/02-01, 29.07.2022 № 10/02-01, 29.07.2022 №11/02-01 малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах . Згідно з копією акта про передачу дитини (дітей) у сім`ю складеного представником служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області Піджарко А.Т. у присутності спеціаліста [PERSON] від 28.04.2022 дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] передано [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі заяви. З копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №9 від 16.01.2021, судом встановлено, що батька дітей [PERSON] наказом командира військової частини [NUMBER] від 16.01.2021 №5-РС зараховано до списків особового складу частини. Згідно з витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №73 від 25.03.2022 військовослужбовець [PERSON] , вважається таким, що припинив участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській областях 25.03.2022 у зв`язку із перебуванням в полоні. За висновком затвердженим рішенням виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області №37 від 03.03.2023 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , наявним у матеріалах справи, комісією з питань захисту прав дитини було встановлено, що працівники служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області, періодично відвідували сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та проводили обстеження умов її проживання. В результаті таких обстежень, зі слів дітей було з`ясовано, що їхня матір одного пізнього вечора вигнала їх з будинку на вулицю, де було дуже холодно, зачинила двері, не впускала до хати. Разом з тим, 12.05.2021 [PERSON] вчинила домашнє насильство, відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону образ нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю. Згодом, при перевірці працівниками поліції викладених фактів, [PERSON] написала заяву на ім`я начальника Яворівського відділу поліції, про те, що вона відмовляється від своїх дітей. Яворівською міською радою, як органом опіки та піклування, враховуючи рекомендації комісії, зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час застосування наведених норм права суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), Верховним Судом у постановах від 26.12.2018, 13.03.2019, 06.05.2020 та 26.01.2022 при розгляді справ № 404/6391/16-ц, № 631/2406/15-ц, №753/2025/19 та №203/3505/19, відповідно до яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 761/10887/17, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідач по справі самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав, життям та здоров`ям дітей не цікавиться протягом тривалого періоду часу, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, дітьми фактично опікується бабуся. Зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як свідоме ухилення [PERSON] від батьківських обов`язків по вихованню дітей, що передбачене ст.150 СК України. Враховуючи те, що на час розгляду справи, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження зміни поведінки щодо виховання та належного утримання її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а попередні обставини виконання батьківських обов`язків щодо дітей мали негативний характер, тому, виходячи з найкращих інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21). Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved