Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

15.03.2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в загальній сумі 147535,00 грн., яка утворилась: за кредитним договором № 10709-06/2021 від 16.06.2021 в розмірі 17887,50 грн., яка складається з: 4500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13387,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 0678649600 від 12.07.2021 року в розмірі 107752,50 грн., яка складається з: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 98752,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 2825109027/449407 від 21.07.2021 в розмірі 15307,50 грн., яка складається з: 3900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11407,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 2163554 від 22.07.2021 в розмірі 6587,50 грн., яка складається з: 2500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4087,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Позов мотивований тим, що 16.06.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») було укладено кредитний договір № 10709-06/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором (п.п. 1.1 п.1 кредитного договору). Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомився з Правилами надання коштів у позику, які є невід`ємною частиною вказаного договору. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №29122021, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників, доданого до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17887,50 грн, з яких: 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13387,50 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.12.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10709-06/2021 від 16.06.2021 у сумі 17877,50 грн. Крім того, 12.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС» було укладено договір позики № 0678649600. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 12.07.2021 на укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0678649600 від 12.07.2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, останнім передбачено істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Підписуючи договір позики, позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в частині 2 статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», товариством йому надана. До того ж, відповідно до вказаного договору позики, позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням договору, повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам даного договору, та погоджується з ними. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу № 24/11-22/2, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 107752,50 грн, з яких: 9000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 98752,50 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.11.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 0678649600 від 12.07.2021 у сумі 107752,50 грн. Крім того, 21.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ» було укладено кредитний договір №2825109027/449407 за умовами якого клієнту надається безготівковий кредит у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.7 кредитного договору. Згідно п.п.2.3 п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно. 19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу № 19042022-Г, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15307,50 грн, з яких: 3900 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11407,50 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2825109027/449407 від 21.07.2021 у сумі 15307,50 грн. Крім того, 22.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2163554. У відповідності до п.п.1.1 кредитного договору його укладання здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Відповідно до п.п.9.8 кредитного договору , він укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства в особистий кабінет клієнта для ознайомлення ті підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену останнім. Згідно п.п.2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту на користь клієнта. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договорі. 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.06.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу № 27062022 від 27.06.202 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6587,50 грн, з яких: 2500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 4087,50 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.06.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2163554 від 22.07.2021 у сумі 6587,50 грн. В судове засідання представник позивача не прибув, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, а позовні вимоги визнає повністю і проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Статтею526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 статтею 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, Законом України «Про електронну комерцію». Як вбачається з позову та доданих до нього документів, кредитні договори між кредиторами та позичальником були підписані електронним підписом останнього (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, тобто був укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст. 3 вищевказаного закону). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи, спірні кредитні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, в них зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. У нижньому рядку вказаних кредитних договорів у розділі «Реквізити та підписи сторін» міститься надрукований запис «Електронний підпис позичальника», де позичальником вказано [PERSON] , а також міститься вказівка на рахунок позичальника. Таким чином суд вважає встановленим факти укладення [PERSON] кредитних договорів із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, кредитного договору № 10709-06/2021 від 16.06.2021 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»; договору позики № 0678649600 від 12.07.2021 року з ТОВ «ІНФІНАНС»; кредитного договору № 2825109027/449407 від 21.07.2021 з ТОВ «ГОУФІНГОУ»; кредитного договору № 2163554 від 22.07.2021 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитними договорами виконали в повному обсязі, а саме - надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами, про що судом зазначено вище. Проте, відповідач не надавав своєчасно кредитодавцям грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками (не сплатив щомісячні платежі). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вже вказувалось вище, відповідач не надав своєчасно кредитним установам грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що є порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1049 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав. Судом також встановлено,що були укладені договори факторингу 29.12.2021 між ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» № 29122021; 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄАПБ» № 24/11-22/2; 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК ЄАПБ» №19042022-Г; 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ЄАПБ» № 27062022. Таким чином за вищевказаними договорами факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості, яка склала 147535 грн. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, та враховуючи що визнання позову викладено відповідачкою в її письмовій заяві і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved