Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "РІАЛЬТО"» (далі - ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"», Товариство) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінанс Інновація"» (торгова марка «MONETKA») (далі - ТОВ «ФК "Фінанс Інновація"», ТМ «MONETKA», Первісний кредитор) та [PERSON] , відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,50 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з Умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким відповідач ознайомилась перед підписанням кредитного договору та отримання кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ФК "Фінанс Інновація"», викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us https://monetka.com.ua/uk/about_us. При укладання кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. У відповідності до такого порядку, відповідач зареєструвався на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК "Фінанс Інновація"» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті компанії. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Будь-яка фізична особа (громадянин України) може скористатися своїм правом на оформлення позики, зайшовши на сайт сервісу онлайн-кредитів https://monetka.ua. На головній сторінці сайту про компанію клієнт має право ознайомитись з Правилами надання кредитів, примірником кредитного договору та іншими документами, які знаходяться у нижній частині екрану. Перш, ніж оформити позику, клієнт обирає на калькуляторі суму та термін кредиту. У правій частині показується інформація щодо обраної суми кредиту та сума, що підлягає поверненню відповідно до обраних параметрів (загальна вартість кредиту). Натиснувши кнопку «Отримати кредит», клієнт переходить до етапів заповнення Анкети на надання позики, та на останньому етапі заповнення Анкети (підтвердження) клієнт може за необхідності змінити суму і термін кредиту, обрати мету отримання кредиту та ввести код підтвердження, який клієнт отримує СМС-повідомленням на свій номер телефону, тим самим надаючи свою згоду на отримання кредиту та підтверджуючи оформлення позики. Після введення коду підтвердження система проводить автоматичний детальний аналіз введених даних та за допомогою аналітичної скорингової системи приймає рішення щодо надання кредиту або відмови у його наданні. Система оцінювання даних для прийняття рішення може тривати до 30 хвилин, в залежності від оперативності роботи всіх задіяних систем. У разі прийняття позитивного рішення щодо видачі кредиту на сайті клієнту буде запропоновано ознайомитися з примірником Договору та додатками до нього у вигляді HTML, відображеного файлу в форматі pdf. Після ознайомлення з примірником договору клієнт має поставити позначку у полі «Я підтверджую умови договору. Я згоден з отриманням кредитного звіту з кредитних бюро, а також наданням інформації про мене в кредитні бюро», після чого йому буде запропоновано два варіанти рішення: 1)Погодитись з умовами надання кредиту, натиснувши кнопку «Так»; 2)Відмовитись від умов надання кредиту, натиснувши кнопку «Ні». Якщо клієнт обрав перший варіант, то далі йому буде запропоновано ввести код підтвердження згоди з умовами кредитного договору (у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який спрямовується системою на телефон клієнта у вигляді СМС-повідомлення. Після підписання договору у позичальника виникає можливість для завантаження договору з особистого кабінету, тому позичальник має змогу в будь-який час ознайомитися з умовами договору. Позивач звертає увагу суду, що сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній картці [NUMBER] відома тільки відповідачу, оскільки на номер телефону, який вона вказала, а саме [NUMBER] , направляється смс-повідомлення із сумою блокування, та розмір суми блокування відповідач має вказати у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній картці підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної картки. Вказаний номер телефону відповідача співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Одноразовий ідентифікатор 269890 направлявся відповідачу 02.02.2021 о 08:04:56 год шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] відповідача було надіслано та доставлено за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 02.02.2021 о 08:04:56 год. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений відповідачу в рамках договірної співпраці Первісного кредитора з ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШЕНС», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон». Кредитний договір був підписаний 02.02.2021 о 08:05:11 год шляхом введення одноразового ідентифікатора 269890 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 02.02.2021 на платіжну картку [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком. Таким чином, між Первісним кредитором та [PERSON] було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору, відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», зі всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 17.06.2021 між ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» (Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 перейшло до ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"». Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, Первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту, відповідно до п. 1.3 кредитного договору, становить 30 днів. Згідно пп. 2.4.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3 кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.3 кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,50 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. Пунктом 3.3 кредитного договору встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, позичальником сплачуються чіткі та зрозумілі процентні ставки. Первісним кредитором не здійснюється й нарахування прихованих комісій та пені по кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та норм ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з порушенням відповідачем виконання зобов`язань заборгованість за договором № 210202-27626-4 від 02.02ю2021 станом на 27.01.2023 складає 28985,00 грн, яка складається із: -заборгованості за кредитом в сумі 5000,00 грн; -заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.02.2021 по 04.03.2021 включно в сумі 2985,00 грн; -заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом за період з 05.03.2021 по 02.07.2021 включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Нарахування процентів за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 зупинено 02.07.2021 відповідно до п. 4.6 Правил. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором відповідно до Акту приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 до Договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021 станом на 17.06.2021 складає 26360,00 грн, проте, ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» як фінансовою установою, яка має відповідне свідоцтво фінансової установи було здійснено подальше нарахування процентів за кредитним договором та станом на 27.01.2023 року становить 28985,00 грн. Посилаючись на викладене вище, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» на рахунок п/р IBAN [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код банку 305299, ЄДРПОУ 4349295, заборгованість за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021, яка станом на 27.01.2023 складає суму 28985,00 грн та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.02.2021 по 04.03.2021 включно в сумі 2985,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом за період з 05.03.2021 по 02.07.2021 включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, в сумі 21000,00 грн, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2684,00 грн за сплату судового збору та в сумі 9000,00 грн - витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] із заявленими позовними вимогами Товариства не погодилась, надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначила, що наразі позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 5000 грн, тому, на думку [PERSON] , в цій частині позов не підлягає задоволенню. Позивачем також не доведений факт передавання Первісним кредитором відповідачу одноразового ідентифікатора засобами мобільного зв`язку на її телефонний номер. Також є недоведеним факт надсилання відповіді відповідачем, як особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, електронним повідомленням Товариству електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме - електронних даних кредитного договору з доданим одноразовим ідентифікатором. Також позивачем не доведений факт переказу грошових коштів з банківського рахунку Товариства на банківський рахунок відповідача. Обґрунтовуючи заявлене, відповідач наводить правову позицію, яка була висловлена у постанові ВС від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15, згідно з якою банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Заборгованість за нарахованими відсотками, відповідно до п. 1.2 кредитного договору, за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.02.2021 по 04.03.2021 включно є похідною від загальної суми боргу, тому не підлягає задоволенню також. Пунктом 1.3 кредитного договору встановлено, що строк надання кредиту становить 30 днів. Пунктом 3.3 розділу 3 договору «Відповідальність сторін та порядок повернення кредиту» передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50 %) Кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так, пункт 3.3 договору чітко передбачає нарахування відсотків за підвищеною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення. [PERSON] посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 19.06.2019 (справи № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц), згідно з якою нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосуватись одночасно. Тому, за період до прострочення сплати заборгованості, з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення, підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Також, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідач вважає неприйнятними доводи позивача про те, що п. 3.3 кредитного договору встановлено розмір процентної ставки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, на думку відповідача, вимоги Товариства про стягнення процентів за кредитом в сумі 21000,00 грн, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх задоволення. Посилаючись також на ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», ч. ч. 1, 2, 3, 5, 7, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», позицію Верховного Суду у складі постійної колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.01.202, у справі № 754/6091/18, Цапенко Ю.В. вважає визначений у п. 3.3 кредитного договору розмір процентів у разі невиконання зобов`язань за договором, а саме - 1277,50 % річних, непропорційно великою сумою компенсації (понад 50 % вартості кредиту) та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідач звертає увагу суду, що фінансова послуга, на надання якої наполягає позивач, вчинена шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому, [PERSON] не була письмово повідомлена про всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач наполягає на тому, що вона не укладала з ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» наданий позивачем договір, оскільки вона не могла погодитись на умови щодо сплати 1277,5 % річних, які є вкрай невигідними, і якби їй було відомо про такі умови, відповідач відмовилась би від співпраці з Товариством. Також відповідач звертає увагу суду на те, що наданий договір не містить одноразового ідентифікатора, вираженого у алфавітно-цифровій послідовності, а містить виключно цифрову послідовність, що суперечить вимогам ЗУ «Про електронну комерцію», тобто позивач свої вимоги обґрунтовує умовами не підписаного сторонами договору. [PERSON] вважає, що наданими позивачем доказами не підтверджується факт передачі ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» на користь ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» кредитних зобов`язань відповідача за кредитним договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021. В договорі відступлення права вимоги № 17062021-РМ-З від 17.03.2021 не зазначені додатки, які є невід`ємною частиною договору, а в тексті договору вказана лише загальна сума заборгованості боржників за кредитними договорами та не міститься інформація про відповідача та суму його боргу. Додаткові договори також відсутні. Також матеріали справи не містять повідомлення відповідачу про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення, що передбачено п. 3.4 договору відступлення. Матеріали кредитної справи, згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, мають бути передані новому кредитору як підстави виникнення права грошової вимоги до боржника. Натомість, наданий до матеріалів справи витяг з акту прийняття-передачі № 1 від 17.06.2021 до договору відступлення права вимоги № 17062021-РМ-З від 17.06.2021 не свідчить про те, що відповідач у справі дійсно набув права вимоги до відповідача. Стосовно заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 9000 грн, відповідач вказану суму вважає неспівмірною із сумою заборгованості за кредитним договором 5000,00 грн та вбачає підстави для зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суми 1000,00 грн, при цьому звертаючи увагу на обставини справи, її складність, ціну позову, обсяг виконаної роботи, витрачений час та принцип співмірності та розумності судових витрат тощо. Зі свого боку, позивач, ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"», не погодившись із доводами [PERSON] , спрямувало до суду відповідь на відзив, згідно з якою між ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» та [PERSON] кредитні договори укладались тричі: 1) 12.10.2020 - договір № 201012-27626-1, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1500,00 грн строком на 19 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту, заборгованість за яким погашено 29.10.2020; 2) 15.12.2020 - договір № 201215-27626-2, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1100,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту, заборгованість за яким погашено 26.12.2020; 3) 26.12.2020 - договір № 201226-27626-3, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3850,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту, заборгованість за яким погашено 25.01.2021; 4) 02.02.2021 - договір № 210202-27626-4, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Тож, кредитні договори між Первісним кредитором та [PERSON] укладались чотири рази та кожного разу на одну й ту саму картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Саме номер телефону [NUMBER] зазначено особисто відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву, що свідчить про належність відповідачу зазначеного телефонного номеру, який також використовувався при отриманні кредитів. Також Товариством було проведено ідентифікацію [PERSON] згідно звіту Українського бюро кредитних історій, в якому дані позичальника, ПІБ, РНОКПП, а також номер телефону [NUMBER] співпадають з тими, які зазначені при отриманні кредитів. Тому твердження відповідача щодо не укладання договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021 спростовується наведеними аргументами. Також позивач наполягає на тому, що підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким позичальник ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отримання кредиту. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті Товариства. Стосовно доводів відповідача про неправомірне набуття права вимоги позивачем, останній зазначає, що сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором відповідно до акту приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 до Договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 станом на 17.06.2021 становить 26360,00 грн, проте, ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» як фінансовою установою, яка має відповідне свідоцтво фінансової установи, було здійснено подальше нарахування платежів за кредитним договором та станом на 27.01.2023 року становить 28985,00 грн. Крім того, на думку позивача, позичальником сплачуються чіткі та зрозумілі процентні ставки, відповідно до умов кредитного договору, згідно з п. 3.3 якого, у разі порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк, тобто відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовими позиціями Великої Палати ВС у постановах від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12, провадження (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, Другий сенат Конституційного Суду України 22 червня 2022 року ухвалив Рішення № 6-р(ІІ)2022 у справі за конституційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» щодо відповідності Конституції України припису першого речення частини першої статті 1050 ЦК України. Здійснивши аналіз сфер застосування приписів статей 625 та 1050 Кодексу та статті 1048 Кодексу, Конституційний Суд України зазначив, що приписи статей 625 та 1050 Кодексу унормовують питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання позичальником, тоді як приписи статті 1048 Кодексу визначають загальні умови нарахування, сплати процентів за користування грошовими коштами як істотні умови договору позики, кредитного договору. Конституційний Суд України зауважив, що приписи частини другої статті 625, першого речення частини першої статті 1050 Кодексу та частини першої статті 1048 Кодексу регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі. Конституційний Суд України дійшов висновку, що застосування припису першого речення частини першої статті 1050 Кодексу як такого, що його скеровано на надання кредитодавцеві права на отримання трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат як заходів цивільної відповідальності за неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань, не може впливати на право кредитодавця на отримання процентів як плати за користування кредитом, тобто на право вимагати від боржника виконання зобов`язань за кредитним договором у натурі. У підсумку Рішенням установлено, що в аспекті порушених у конституційній скарзі питань припис першого речення частини першої статті 1050 Кодексу не обмежує права Банку на отримання процентів як плати за користування кредитом, не спричиняє негативних наслідків для права Банку на ведення підприємницької діяльності, а тому є таким, що відповідає Конституції України (є конституційним). При цьому, Первісним кредитором не здійснюється й нарахування прихованих комісій та пені по кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Проте, відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконання, проведеним належним чином, проте, відповідачем зобов`язання за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 не виконано. Також позивач вважає заявлену суму витрат на правову допомогу 9000,00 грн співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг або виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач наполягав на повному задоволенні позовних вимог. Відповідач, зі свого боку, надіслала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких пояснила, що правовідносини за договорами № 201012-27626-1, № 201215-27626-2, № 201226-27626-3 не мають жодного відношення до договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021, заборгованість за яким є предметом в даному спорі. Крім того, на думку відповідача, позивачем не доведено належними доказами укладання зазначених вище договорів, як і умов, обставин, деталей фактичних відносин між сторонами за договорами № 201012-27626-1, № 201215-27626-2, № 201226-27626-3. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 5.32 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020, визначено, що у разі створення примірника електронного документа з паперовим носієм інформації, на ньому проставляють штрихкод або QR-код, що містить скорочене найменування юридичної особи, дату реєстрації, реєстраційний індекс. QR-код також має містити відомості про підписувача електронного документа або накладача електронної печатки, а саме - ПІБ підписувача або найменування юридичної особи (для електронної печатки), номер сертифіката і строк його дії. Окрім того, QR-код додатково має містити дати накладання кваліфікованих електронних підписів і печаток на електронний документ, що беруть із кваліфікованих електронних позначок часу. Для актів додатково зазначають дані про погодження. Так, на думку відповідача, роздруківка кредитного звіту у текстовому режимі, отримана позивачем через web-інтерфейс на офіційному сайті Українського бюро кредитних історій (ubki.ua), не містить штрихкоду або QR-коду, тому таку роздруківку неможливо визнати примірником електронного документа з паперовим носієм інформації. Так, роздруківка кредитного звіту у текстовому режимі, що не містить штрихкоду або QR-коду, є паперовою копією цього електронного документа. При цьому, паперова копія кредитного звіту (як електронного документа) має засвідчуватись у порядку, визначеному чинним законодавством України. Відтак, відповідач вважає, що наданий позивачем звіт не є належним підтвердженням наявності кредитних правовідносин та є недостатнім для доведення відповідних обставин, оскільки не містить інформації про фактичні обставини справи. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що посилання позивача на підписання сторонами (Первісним кредитором та Товариством позивача) Акту приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 до Договору відступлення права вимоги № 17/06-/2021-Р/М-З від 17.06.2021 як на наявність права вимагати сплатити заборгованість за кредитним договором, є безпідставними, оскільки такий акт не є належним доказом здійснення господарської операції в розумінні ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Таким чином, первинних документів в розумінні ст. 9 вказаного Закону на підтвердження права на звернення до суду матеріали справи не містять. Стосовно безпідставності нарахування позивачем відсотків після спливу визначеного договором строку кредитування на суму 21000,00 грн за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021, [PERSON] зазначає, що у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді процентів та пені, тому на думку відповідача, доводи позивача в частині стягнення процентів за кредитом на суму 21000,00 грн, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань після спливу строку кредитування, є необґрунтованими. Безпосередньо в судовому засіданні сторони участь не брали, просили розглядати справу за їх відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 02.02.2021 між ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Слов`янським РВ ГУМВС України в Донецькій області 14.07.2008, РНОКПП [NUMBER] , укладено договір № 210202-27626-4 від 02.02.2021, згідно з п. 1.1 якого, Товариство надає Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору. Кредит надається не на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування Кредитом - 1,99 % від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 726,35 %) користування Кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору. Згідно п. п. 1.3-1.6 Кредитного договору, строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у Кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання Кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», (далі - Правила) які розміщені на Сайті monetka.ua . Сукупна вартість Кредиту зазначена в Графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Відповідно до пп. 2.1.5 Договору, Товариство має право, в тому числі, укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. Підпунктом 2.3.4 Договору визначено право Позичальника здійснити оформлення продовження строку надання Кредиту та строку дії Договору, скориставшись одним з варіантів процедури продовження строку надання Кредиту та дії Договору, визначених у Правилах Згідно п. 2.4 Договору, Позичальник зобов`язаний: 2.4.1. у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування; 2.4.2. повідомляти Товариству про зміну даних, зазначених у розділі 6 Договору в 3-денний строк з моменту виникнення таких змін; 2.4.3. у випадку подальшої зміни Терміну платежу (оформлення продовження), сплачувати Товариству проценти за користування Кредитом у розмірі 1.99% в день (річна процентна ставка становить 726.35%) від суми Кредиту (згідно Правил), починаючи з першого дня продовження на період строку її дії. При цьому Сторони визнають, що така зміна Процентної ставки є їх двостороннім взаємним рішенням, попередньо узгодженою умовою даного пункту Договору; 2.4.4. виконувати інші обов`язки, передбачені Договором та чинним законодавством. Згідно п. 3.1 Договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України та цим Договором. Порушення умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Пунктом 3.2 Договору визначено, що закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії Договору та не припиняє нарахування Товариством процентів за користування Кредитом. Відповідно до п. 3.3 Договору, у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених пунктом 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), Позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою - 3.5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277.50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процента ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до графіку розрахунків (Додаток № 1 до договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021), сторони погодили наступний графік розрахунків: -дата повернення кредиту - 04.03.2021 -сума кредиту - 5000,00 грн -нарахована сума процентів - 2985,00 грн -всього до сплати - 7985,00 грн. Згідно з наданими позивачем електронною копією договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021 та додатком № 1 до нього, відповідач [PERSON] підписала вказані документи електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 269890. Згідно з контактними даними позичальника [PERSON] , e-mail останньої в кредитному договорі зазначено - [INFO] , номер мобільного телефону - [NUMBER] . При цьому, слід зазначити, що дійсно, зазначені в договорі контактні дані Позичальника ідентичні таким, що зазначила сама [PERSON] в адресованих до суду відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Згідно з наданим чеком № 369260403 від 02.02.2021, ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» здійснило переказ грошових коштів в сумі 5000,00 грн на картку № [NUMBER] за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 на умовах фінансового кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 має заборгованість на загальну суму 28985,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 2985,00 грн та заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3 Договору, в сумі 21000,00 грн. Згідно з витягом інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, 02.02.2021 створено анкету-заяву на кредит № 736943. Сума кредиту: 5000,00 грн. Строк кредиту: 30 днів. Складові частини сукупної вартості кредиту: проценти за користування кредитом: 2985,00 грн, нараховуються за ставкою 1,99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процента ставка 726,35%; проценти за прострочення грошового зобов`язання 3,50 за кожен день неповернення кредиту, річна процентна ставка 1277,50 % Позичальник: громадянин(ка) України [PERSON] . Ідентифікаційний номер: [NUMBER] . Дата народження: [INFO] . Номер мобільного телефону: [NUMBER] . Електронна пошта: Документ, що посвідчує особу: паспорт серії [NUMBER] , виданий Слов`янським РВ ГУМВС України в Донецькій області 14.07.2008. Адреса реєстрації: [ADDRESS] . Micце роботи: Платіжна картка позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту: [NUMBER] . Банк, що випустив картку: АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Прийняття рішення по заяві: Piшення: схвалено Дата рішення: 02.02.2021 року о 08:04:56 год. Погоджені умови кредитування по заяві: Замовлена сума: 5000,00 грн. Замовлений строк: 30 Погоджена сума: 5000,00 грн. Погоджений строк: 30 днів Ставка процентів: 1,99% за кожен день користування, річна ставка 726,35%. Крім того, суду надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, в якому відображено хронологію дій щодо укладення кредитного договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021. Так, для укладення електронного кредитного договору сторони вчинили наступні дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» та поза нею: -02.02.2021 о 08:01:37 - введення позичальником даних по заяві; -02.02.2021 о 08:01:37 - автоматичні перевірки заяви; -02.02.2021 о 08:01:37 - перевірка позичальника за даними КБІ; -02.02.2021 о 08:01:37 - скорингова оцінка позичальника; -02.02.2021 о 08:04:56 - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті Позичальника ; -02.02.2021 о 08:04:56 - позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; -02.02.2021 о 08:05:11 - позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); -02.02.2021 о 08:05:27 - друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті Позичальника; -02.02.2021 о 08:05:27 - кредитні кошти перераховано на картку Позичальника. Відповідно до довідки № 63981 від 20.01.2023, виданої ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШЕНС», смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для подтверждения согласия с условиями Договора введите 269890» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 02.02.2021 о 08:04:56 год. Товариством також надано суду примірник Внутрішніх правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"», затверджених Наказом Директора ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» від 31.12.2020 за № 5пр. Цими Правилами визначено Умови та Порядок надання Кредиту Товариством (розділ 3). Відповідно до п. п. 3.6, 3.7 Правил, для отримання Кредиту Заявник заповнює Заявку на Сайті Товариства, вказуючи всі дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання Кредиту. У Заявці Заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання Кредиту. Пунктом 3.24 Правил визначено, що сторони домовилися в частині підписання Договору керуватися вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. п. 3.25, 3.26, Позичальник підтверджує, що алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує Заявник шляхом реєстрації на Сайті Товариства засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі та заповнення Заявки, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення за номером телефону, вказаним Заявником під час заповнення Заявки, та яка додається (приєднується) до електронного повідомлення від Заявника, є його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, використовується ним в якості його власноручного підпису та є підтвердження його особистості. Позичальник визнає всі документи, засвідчені з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентним за значенням із документами в письмовій формі, підписаними власноручно. Позичальник визнає, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором в повідомленнях, переданих в рамках користування Особистим кабінетом, призводить до юридичних наслідків, аналогічно з використанням власноручного підпису, відповідно до вимог законів. Розділом сьомим Правил встановлено відповідальність сторін. Так, згідно п. п. 7.1-7.3 Правил, сторони несуть відповідальність за порушення умов Договору відповідно до чинного законодавства України. Порушенням умов Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору та цих Правил. У разі порушення Позичальником умов Договору та порушення строків повернення суми Кредиту, Позичальник, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує Товариству проценти у розмірі, що вказані в Договорі за весь час прострочення повернення суми Кредиту. Товариство має право зупинити нарахування процентів за прострочення повернення суми Кредиту після 120 днів з дня прострочення. Пунктом 9 Правил визначено, що ці Правила затверджуються наказом директора Товариства і розміщуються на Сайті Товариства для ознайомлення всіх зацікавлених осіб. 17.06.2021 між ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, згідно з яким Первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий кредитор приймає (набуває) Права грошової вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників (позичальників за Кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Первісному кредитору. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до Договору. Права вимоги за Кредитними договорами вважаються відступленими з моменту підписання Акту прийому-передачі прав, що є невід`ємною частиною Договору. Акт прийому-передачі прав та документів Первісний кредитор і Новий кредитор складають та підписують одночасно з підписанням даного Договору. Первісний кредитор зобов`язаний направити Боржникам письмове повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитними договорами та надати докази такого відправлення Новому кредитору. Відступлення Права вимоги за цим Договором здійснюється без згоди Боржників. Відповідно до Витягу з Акту приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 до Договору відступлення права вимоги № 17/06//2021-Р/М-3, ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» (Первісний кредитор) відступило ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» (Новий кредитор) також право вимоги за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021, строком дії до 04.03.2021, укладеним із [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на суму 5000,00 грн. Загальна заборгованість за договором станом на дату складання Акт - 26360,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, та 21360,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Згідно додаткового договору № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, укладеного між ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» (Новий кредитор), сторони домовились викласти п. 4.1 розділу 4 Розрахунки Договору у наступні редакції: «Ціна відступлення права вимоги за цим Договором становить 165997,00 грн». Як вбачається з платіжного доручення № 225 від 17.08.2021, ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» сплатило на користь ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» суму 254000,00 грн за договором про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021. 23.12.2022 між позивачем ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» (Замовник) та ФОП Руденко К.В. (Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг № 02/06/2022, згідно з яким Виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018, зобов`язується надати Замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремо довіреності), а Замовник зобов`язується прийняти такі Послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 3.1 Договору про надання юридичних послуг визначено, що вартість Послуг Виконавця становить: -8000,00 грн - складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника Замовника; -12000,00 грн - складання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції; -15000,00 грн - складання касаційної скарги; -3000,00 грн - складання відповіді на відзив на позовну заяву, заперечення, додаткові пояснення; -1000,00 грн - складання та надсилання адвокатського запиту; -1000,00 грн - складання заяв, клопотань; -2500,00 грн - участь у судовому засіданні. З акту приймання-передачі наданих послуг № 22/2 до Договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, складеного 23.12.2022, вбачається, що підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості із [PERSON] за Договором № 210202-27646-4 від 02.02.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, Виконавець (Адвокат) оцінив в сумі 8000,00 грн, вартість складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за Договором № 210202-27646-4 від 02.02.2021 Виконавець оцінив в суму 1000,00 грн (п. п. 23, 24). Загальна сума наданих адвокатом Товариству послуг, визначена цим Актом, складає суму в розмірі 149000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 584 від 11.01.2023, ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» сплатило на користь Руденка К.В. за надання юридичних послуг за Договором № 02/06/2022 від 02.06.2022, згідно акту № 22/2 від 23.12.2022, суму 149000,00 грн. Крім того, позивачем додано до позовної заяви платіжне доручення № 662 від 30.01.2023, з якого вбачається, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом до [PERSON] сплачено суму судового збору в розмірі 2684,00 грн. Крім зазначеного, позивачем також надано суду примірники договорів № 201012-27626-1 від 12.10.2020, № 201215-27626-2 від 15.12.2020, № 201226-27626-3 від 26.12.2020, з яких вбачається неодноразове укладання подібних спірному кредитних договорів між Первісним кредитором ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» та [PERSON] . Судом вбачається, що дійсно, анкеті дані позичальника у всіх наданих суду примірниках кредитних договорів, в тому числі у спірному договорі № 210202-27626-4 від 02.02.2021, ідентичні та належать відповідачу [PERSON] , оскільки особисто відповідач, подаючи до суду відзив на позовну заяву Товариства та в подальшому заперечення зазначила ті самі контактні дані, вказані в кредитних договорах. Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також те, що відповідач не зверталась до правоохоронних органів з приводу її ошукання невідомими особами з використанням номеру її мобільного телефону, адреси електронної пошти або реквізитів банківської картки, принаймні, доказів таких звернень відповідачем не надано, суд відхиляє ймовірність шахрайських дій відносно [PERSON] . Згідно з відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19.04.2023 № 20.1.0.0.0/7-230418/39410, на [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Також АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у виконання ухвали суду надав суду виписку по картковому рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , IBAN [NUMBER] , за період з 02.02.2021 по 07.02.2021. Згідно вказаної виписки, 02.02.2021 о 08-05 год на картковий рахунок відповідача було зараховано суму 5000,00 грн. Згідно зі статтею 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно з частиною 6 статті 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного вище законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту № 210202-27626-4 від 02.02.2021 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, факт укладення спірного правочину підтверджений належними та допустимими доказами. Крім того, як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача [PERSON] , IBAN [NUMBER] , 02.02.2021 о 08-05 год на картковий рахунок відповідача було зараховано суму 5000,00 грн. Саме на таку суму 02.02.2021 був оформлений кредит від імені [PERSON] у ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"», тобто отримання відповідачем вказаної грошової суми відповідачем суд вважає доведеним. Разом із тим, відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021, станом на 27.01.2023 загальна сума заборгованості складає: 5000 гривень - заборгованість за кредитом; 2985,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 02.02.2021 по 04.03.2021 включно; 21000,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 05.03.2021 по 02.07.2021. Згідно з пунктами 1.1-1.4 умов договору, ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом - 1,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі- Правила), які розміщені на сайті monetka.ua. Відповідно до пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У п. п. 5.2-5.2.2, підписуючи даний договір, Позичальник засвідчує, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом Договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись; інформація, надана Товариством, забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги за цим Договором без нав`язування її придбання. Згідно п. 4.14 Правил, впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по Кредиту (до закінчення терміну Договору), при цьому, продовження відбувається на строк, зазначений у Договорі при отриманні кредиту, та діє з дати сплати нарахованих %. Також, для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів. Встановлено, що строк дії договору від 02.02.2021 сторонами визначений 30 днів, якщо позичальник не виявить наміру пролонгувати даний договір (п. 1.3 договору). В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення позичальницею [PERSON] таких дій, які обумовлені пунктом 4.14 Правил, отже, Договір кредиту від 02.02.2021 не був пролонгований та закінчив свою дію 04.03.2021 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 04.03.2021 в частині стягнення боргу в розмірі 5000,00 грн та нарахованим процентам, відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, в розмірі 2985,00 грн відповідає вимогам укладеного Договору, закону і підлягає задоволенню. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача та її посилання за норми Закону України «Про споживче кредитування», оскільки і в самому Договорі № 210202-27626-4 від 02.02.2021, який підписаний відповідачем, і у Внутрішніх правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"», зазначено про те, що кредит надається не на споживчі цілі. Що стосується заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованих відсотків за користування кредитними коштами після спливу визначеного договором строку за процентною ставкою 3.5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору, суд дійшов наступного. Так, згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 5017/1987/2012 наведено наступне. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК. Вказане також узгоджується з правовими позиціями Великої Палати ВС у постановах від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18. Крім цього, Другий сенат Конституційного Суду України 22 червня 2022 року ухвалив Рішення № 6-р(ІІ)2022 у справі за конституційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» щодо відповідності Конституції України припису першого речення частини першої статті 1050 ЦК України. Здійснивши аналіз сфер застосування приписів статей 625 та 1050 Кодексу та статті 1048 Кодексу, Конституційний Суд України зазначив, що приписи статей 625 та 1050 Кодексу унормовують питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання позичальником, тоді як приписи статті 1048 Кодексу визначають загальні умови нарахування, сплати процентів за користування грошовими коштами як істотні умови договору позики, кредитного договору. Конституційний Суд України зауважив, що приписи частини другої статті 625, першого речення частини першої статті 1050 Кодексу та частини першої статті 1048 Кодексу регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі. Конституційний Суд України дійшов висновку, що застосування припису першого речення частини першої статті 1050 Кодексу як такого, що його скеровано на надання кредитодавцеві права на отримання трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат як заходів цивільної відповідальності за неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань, не може впливати на право кредитодавця на отримання процентів як плати за користування кредитом, тобто на право вимагати від боржника виконання зобов`язань за кредитним договором у натурі. У підсумку Рішенням установлено, що в аспекті порушених у конституційній скарзі питань припис першого речення частини першої статті 1050 Кодексу не обмежує права Банку на отримання процентів як плати за користування кредитом, не спричиняє негативних наслідків для права Банку на ведення підприємницької діяльності, а тому є таким, що відповідає Конституції України (є конституційним). Крім того, абзацом 2 пункту 3.3 спірного Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Пунктом 3.2 Договору кредиту № 210202-27626-4 від 02.02.2021 визначено, що закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії Договору та не припиняє нарахування Товариством процентів за користування Кредитом. Крім того, відповідно до п. 7.3 Внутрішніх правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"», затверджених Наказом Директора ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» від 31.12.2020 за № 5пр, У разі порушення Позичальником умов Договору та порушення строків повернення суми Кредиту, Позичальник, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує Товариству проценти у розмірі, що вказані в Договорі за весь час прострочення повернення суми Кредиту. Товариство має право зупинити нарахування процентів за прострочення повернення суми Кредиту після 120 днів з дня прострочення. Так, судом вбачається, що нарахування процентів за прострочення повернення суми Кредиту за Договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 було зупинено Товариством після спливу 120 днів з дня прострочення, тобто з 02.07.2021, що не суперечить умовам Договору та Правилам надання грошових коштів у позику. Відтак суд відхиляє доводи [PERSON] щодо неправомірності нарахування процентів після визначеного кредитним договором строку кредитування та вважає заявлені позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню. Доводи [PERSON] про неправомірність відступлення Первісним кредитором ТОВ «ФК "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ"» права вимоги ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» щодо кредитного договору № 210202-27626-4 від 02.02.2021 через те, що відповідача, в порушення п. 3.4 Договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, не повідомили про таке відступлення, суд до уваги не приймає, оскільки у пп. 2.1.5 Договору кредиту прописано, що Товариство має право, в тому числі, укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. При цьому, згідно з п. 3.5 Договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відступлення Права вимоги за цим Договором здійснюється без згоди Боржників. Крім того, слід наголосити, що в цьому провадженні вирішується питання саме про стягнення заборгованості за кредитом внаслідок порушення боржником виконання зобов`язань за Договором, а не питання щодо правомірності або неправомірності відступлення прав вимоги за кредитним договором від одного кредитора іншому. Щодо вимог позивача про стягнення із [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивача представляє адвокат Руденко К.В., який діє на підставі довіреності від 17.06.2022 року. У позовній заяві позивач просив стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано: -договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладений між ТОВ «ФК "РІАЛЬТО"» та ФОП Руденко К.В. ; -копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23.10.2018 року; -копію довіреності, видану ТОВ «ФК» "РІАЛЬТО"» адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів у судах; -копію платіжного доручення № 584 від 11.01.2023 на суму 149000,00 грн; -копію акту приймання передачі наданих послуг від 23.12.2022 року № 22/2 до договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02 червня 2022 року, відповідно до якого оплата за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, становить 8000,00 грн, складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за Договором № 210202-27626-4 від 02.02.2021 складає 1000,00 грн, тобто розмір гонорару саме за справою [PERSON] становить 9000,00 грн. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом наведених положень закону підлягають компенсації лише витрати, пов`язані з розглядом справи, здійснені на оплату послуг адвоката, які були фактично надані. Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial