Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідача [PERSON] , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 року у справі №308/8076/14ц позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований у виконкомі Малодобронської сільської ради Ужгородського району 05.03.2011 року розірваний. Дитину, яка народилась від даного шлюбу - [PERSON] залишено на проживання та виховання разом з матір`ю - [PERSON] . Окрім цього, цим рішенням з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] 18,09.2011 року в розмірі 600 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24.06.2014 року. Дане рішення суду набрало законної сили 10.02.2015 року, про що свідчить відмітка на йго копії. Виконавчий лист у даній справі позивачка не отримувала. Такий судом не видавався.? Заміна Прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулось у зв`язку з укладенням Іншого шлюбу. Позивачка зазначає, що відповідач періодично надає кошти, які присуджені рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.01.2015, однак такі сплати не є систематичними та цих коштів катастрофічно не вистачає. Вказує, що син повністю перебуває на повному її утриманні. Коли дитина підросла, витрати на його утримання дуже суттєво збільшилися. З моменту присудження аліментів пройшло 8 років, за цей час значно знизилась купівельної спроможності грошей, які присуджені судом. Окрім цього, загальновідомим є факт, що після початку повномасштабної війни росії проти України, ціни на усі товари зросли більш ніж у 2 рази. Таким чином, сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому бажаю збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача. Враховуючи вищенаведене просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, призначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.01.2015 року. Збільшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27.01.2015 року - із розміру у виді твердої грошової суми - 600 грн. до розміру у виді твердої грошової суми - 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 05.03.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 (справа № 308/8076/14-ц) між ними було розірвано. Даним рішенням ухвалено: шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.03.2011 року у виконкомі Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 02 розірвати. Стягнути з [PERSON] , проживаючого [ADDRESS] , (іден. номер суду не відомий) на користь [PERSON] ,(іден. номер суду не відомий) проживаючої в [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 24 червня 2014 року. Дитину [PERSON] залишити на проживання та виховання разом з матір`ю [PERSON] . З рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 (справа № 308/8076/14-ц) вбачається, що в сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.09.2011року. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні та потребує матеріального забезпечення. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. На момент ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2014 відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було установлено у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 1032 гривні, дітей віком від 6 до 18 років 1286 гривень. З моменту ухвалення вказаного рішення суду сталася значна зміна цін на основні життєво необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів у частині вимог про їх збільшення на спільну дитину сторін, суд враховує, те, що ні позивачем, ні відповідачем не надано суду доказів про майновий стан позивача та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, разом з тим відсутні у матеріалах справи дані про наявність у відповідача на утриманні інших осіб, а також враховуючи вимоги, визначені ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якими мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення. Даний факт суттєво впливає на розмір забезпечення, що потребує дитина. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014). Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13). Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Суд вважає, що визначеного раніше розміру аліментів недостатньо, витрати на дитину збільшилися, а позивач самостійно не в змозі забезпечити всі потреби неповнолітньої дитини (харчування, навчання, одяг, предмети гігієни). Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідач не в змозі надавати утримання чи за станом здоров`я працювати, в матеріалах справи немає. Раніше визначений розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб неповнолітньої дитини, який їм необхідні для харчування, придбання ліків, предметів першої необхідності, одягу, здобуття освіти, позашкільних занять. Враховуючи викладене, беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання своїх дитини, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 (справа № 308/8076/14-ц), та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4690 грн. щомісячно, але не менше, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Вказаний розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial