Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги інвалідам з дитинства, в якій просить стягнути з відповідача на рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплачені кошти компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, в сумі 5035 грн. 92 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг і декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги №1126 від 23.11.2020, відповідачці на період з 01.01.2020 по 31.12.2020 було призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, в розмірі 608 грн. 17 коп. щомісячно. Відповідно до заяви №109 від 29.01.2021, поданої відповідачкою, здійснено перерахунок компенсації за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, в результаті якого сина відповідачки [PERSON] , [INFO] , виключено зі складу сім`ї, оскільки він є дитиною з інвалідністю та відноситься до категорії непрацездатних осіб. Новий розмір компенсації за зазначений період склав 135 грн. 22 коп. щомісячно. Листами від 30.05.2022, 29.06.2022, 29.07.2022 відповідачку було проінформовано про виниклу переплату та необхідність повернення надмірно виплачених коштів до державного бюджету, однак станом на 14.11.2022 кошти відповідачкою не повернуто. Із наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 12.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позові просив розглядати справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за адресою, вказаною у позовній заяві. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 23.11.2020 відповідачка звернулася до Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації зі заявою про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги, у зв`язку з наявністю у складі сім`ї сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до умов вказаної заяви у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг, відповідачка зобов`язалася повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Рішенням про призначення компенсації від 11.12.2020 відповідачці призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 608 грн.17 коп. щомісячно. Відповідно до поданої відповідачкою заяви №109 від 29.01.2021 позивачем здійснено перерахунок компенсації за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, в результаті якого сина відповідачки [PERSON] , [INFO] , виключено зі складу сім`ї, оскільки він є дитиною з інвалідністю та відноситься до категорії непрацездатних осіб. Новий розмір компенсації за зазначений період склав 135 грн. 22 коп. щомісячно. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу стягнення надміру виплачених коштів компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги - це комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем. Суб`єктами, які надають соціальні послуги є і фізичні особи. Нормою ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (далі - Порядок) до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається зв призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійно (професійно - технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно - технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи. Пунктом 19 Порядку передбачено, що суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. Відрахування надміру виплаченої уми компенсації на підставі рішень відповідних уповноважених органів проводиться у щомісячному розмірі не більш як 20 % суми виплачуваної компенсації. Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги, не повернула добровільно надміру виплаченої їй суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви уповноваженого органу, що призначив компенсацію. Сума переплати компенсаційних виплат є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , якому відповідачка надавала соціальні послуги з догляду, виключений зі складу сім`ї, оскільки є дитиною з інвалідністю та відноситься до категорії непрацездатних осію, у зв`язку з чим позивачем здійснено перерахунок виплати компенсації відповідачці та здійснено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, яка становить 5035 грн. 92 коп. Таким чином, оскільки відповідачка не повідомила Управління про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення та виплату компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі, що безпосередньо вплинуло на умови призначення та виплати вищевказаної компенсації, суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 5035 грн. 992 коп., які надміру виплачені останній у виді надміру виплачених коштів компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі Враховуючи те, що відповідачка надміру виплачену компенсацію не повернула, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд приходить до висновку, що за наведених умов, обставин і підстав такий позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Такі грошові кошти підлягають стягненню з відповідачки на рахунок третьої особи, якою за розпорядженням позивача проводилися виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 293 від 28.11.2022. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved