Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] відповідно до запису у погосподарській книзі. Станом на 14.04.1991 року двір відносився до типу колгоспного. [INFO] його бабуся [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину житлового будинку. [PERSON] заповіту не залишала. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та відповідачка - [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з померлою. Відповідачка заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Інші спадкоємці відсутні. Приватним нотаріусом ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, який був би зареєстрований в установленому законом порядку на ім`я померлої. В зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі с.Багате Ізмаїльського району Одеської області за № 12 [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Багатянського старостинського комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.04.2022 року за № 350. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 71101505 від 06.01.2023 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Статтею 529ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємствi за законом спадкоємцями першої черги є, в рiвних частках, дiти (у тому числi усиновленi), дружина i батьки (усиновителi) померлого. До числа спадкоємцiв першої черги належить також дитина померлого, яка народилася пiсля його смертi. Онуки i правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час вiдкриття спадщини немає в живих того з їх батькiв, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порiвну в тiй частцi, яка належала б при спадкоємствi за законом їх померлому родителю. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті[PERSON] є: онук [PERSON] та онучка [PERSON] , батько яких - [PERSON] (син [PERSON] ) помер [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.05.1991 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , довідкою Багатянського старостинського комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 27.04.2022 року за № 350, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). У свою чергу, [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. № 173/02-14 від 07.07.2022 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, який був би зареєстрований в установленому законом порядку на ім`я померлої [PERSON] . Беручи до уваги те, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved