Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Качан Р.Ю. звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд: -видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] з адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування\~заяви зазначає,\~що [PERSON] \~постійно проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~За цією\~ж адресою\~зареєстрований,\~але не\~проживає її\~син [PERSON] .\~Починаючи з\~серпня 2022\~року заявниця\~постійно звертається\~до органів\~Національної поліції\~України з\~приводу вчинення\~щодо неї\~ [PERSON] \~домашнього насильства,\~якеполягає у пошкодженні її майна, психологічному насильстві (постійні погрози фізичною розправою, словесні образи, сварки, нецензурна лайка у її адресу), насильстві за ознакою статі. Зазначає, що за всіма фактами домашнього насильства працівниками поліції складалися у відношенні [PERSON] протоколи про аадміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника. Таким чином, заявниця вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. Стверджує, що задля забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного і подальшого вчинення домашнього насильства щодо заявниці, необхідно до [PERSON] застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони йому перебувати в місці проживання [PERSON] та заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Провадження у справі відкрито 24.04.2023 року та призначено заяву до розгляду. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином. Її представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав. [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Суд, заслухавши [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству»\~від\~7\~грудня\~2017\~року\~\~за \~№\~2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч. 3 ст. 26 зазначеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. При вирішенні питання щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В обґрунтування заяви [PERSON] надає суду наступні докази: листи з Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області до [PERSON] , копію термінових заборонних приписів, текст постанов по справі про адміністративне правопорушення з Єдиного державного реєстру судових рішень. Надані суду докази не є переконливими. Листи з Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ніяким чином не підтверджують вчинення [PERSON] домашнього насильства. Суду надані копії термінових заборонних приписів, а не оригінали. При цьому копії виконані неякісно та їх неможливо прочитати. Лише одну копію можливо прочитати. В ній зазначається, що 26.08.2022 р., о 10.00 год., [PERSON] , перебуваючи у [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство у відношенні [PERSON] . Тексти постанов по справі про адміністративне правопорушення надані з Єдиного державного реєстру судових рішень. Але, з них неможливо встановити, що ці постанови прийняті у відношенні [PERSON] , а потерпіла є [PERSON] При цьому, [PERSON] мала можливість отримати у суді копії постанов. Також вона могла надати суду оригінали термінових заборонних приписів. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вчинення домашнього насильства [PERSON] не підтверджується наданими суду доказами, докази у сукупності не є достатніми, а доводи заявника зводяться до припущень. За такого, заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed