Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки у її виплаті, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24.03.2023 року було замінено третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача Волинську філію ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя» на співвідповідача та залучено до участі в справі в якості третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що з 01.06.2011\~року прийнята\~на посаду\~головного бухгалтера\~проекту у\~Волинську філію\~ДП «Український\~науково-дослідний\~інститут ПМ\~«Діпромісто» імені\~Ю.М.Білоконя».\~30.06.2022\~року була\~звільнена з\~роботи за\~згодою сторін. При прийнятті на роботу їй було встановлено заробіток згідно штатного розпису в розмірі 17320 грн. в місяць. Однак при звільненні їй не було виплачено заробітну плату в розмірі 34550,08 грн. за період з травня 2022 року по червень 2022 року включно. В добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити їй належну заборгованість по заробітній платі. У зв`язку з невиплатою у встановлені законом строки заробітної плати вона має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки у проведенні розрахунку за період з травня 2022 року по 02.02.2023 року включно за 217 календарних днів в розмірі 122906,63 грн., а також компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 2779,98 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь 34550,08 грн. заборгованості по заробітній платі, 122906,63 грн. середній заробіток за період затримки у виплаті заробітної плати та 2779,98 грн. компенсацію за втрату частини грошових доходів, а всього 160236,69 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги.Просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Просив в частині стягнення середнього заробітку за період затримки застосувати строк позовної давності. Треті особи без самостійних вимог [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами по справі є фізична та юридичні особи. Відповідно до п.п.1.3,4.1 Положення про Волинську філію Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя, затвердженого наказом державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя від 12.09.2016 року № 55 зазначено, що філія не є юридичною особою. Філія є відокроемленим підрозділом Підприємства, яке має статус базової організації з науково-технічної діяльності у сферах будівництва, архітектури і містобудування (наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.05.2012 року № 190), а його діяльність сертифікована за Міжнародним стандартом ISO9001:2008. Таким чином належним відповідачем по даній справі є юридична особа, тобто ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя», саме воно несе відповідальність по заявлених вимогах. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] 01.06.2011 року була прийнята на посаду головного бухгалтера проекту у Волинську філію ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя на підставі наказу № 16-к від 01.06.2011 року (а.с.11). На підставі наказу № 18-К/ від 30.06.2022 року, [PERSON] було звільнено з займаної посади 30.06.2022 року за згодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.12). Згідно витягу із штатного розпису по Волинській філії ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя затвердженого наказом № 45 від 01.12.2021 року вбачається, що посадовий оклад головного бухгалтера [PERSON] становить 17320,00 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки про розмір заборгованості [PERSON] по Волинській філії ДП «Український науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя» № 227/3-3 від 28.12.2022 року, заборгованість по заробітній платі за травень 2022 року 2502,17 грн., червень 2022 року 32047,91 грн., а всього на загальну суму 34550,08 грн. (з урахування податків і зборів) (а.с.14,15, 16-19). Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно із статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу. Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України (в редакції, яка діяла на дату звільнення позивача 30.06.2022р.) роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України (в редакції, яка діяла на дату звільнення Позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Однак, в день звільнення позивача по справі 30.06.2022 року відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Щодо стягнення середнього заробітку за період затримки у виплаті заробітної плати суд приходить до наступного висновку. Частиною першою\~статті 233 КЗпП України\~передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. За змістом частини другої\~статті 233 КЗпП України\~у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, обумовлена передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися встановлених законом правил при прийнятті процесульних рішень. З матеріалів справи вбачається, що згідно з розрахунковим листком по заробітній платі за червень 2022 року про розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] ,остання отримала зазначений листок 30.06.2022 року. З позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] звернулася 06 лютого 2023 року, тобто через більше ніж сім місяців, тоді як строк пред`явлення до суду цієї вимоги обмежується трьома місяцями з дня повного розрахунку по заробітній платі. Тому вимога позивача про стягнення середнього заробітку в розмірі 122906,63 грн. до задоволення не підлягає. Таким чином, суд вважає, що відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. 116 КЗпП України,а\~саме:\~несвоєчасна виплата\~заробітної плати,\~дане право\~підлягає захисту,\~а тому\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути заборгованість\~по заробітній\~платі в\~розмірі 34550,08\~грн.,\~з відповідним\~утриманням податків\~та інших\~обов`язкових платежів,та компенсацію за втрату частину грошових доходів в розмірі 2779,98 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог\~Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, у зв`язку з чим судовий збір з відповідача у розмірі 1187,43 грн. підлягає стягненню у дохід держави.

Outcome: partial