Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 13 травня 2017 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №706. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбних стосунків позивач та відповідачка вже тривалий час не підтримують та проживають окремо. Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що 13 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №706 (а.с.4). Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1\~ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Згідно\~ст.113 СК України, відповідачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Понесені позивачем судові витрати не стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved