Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У березні 2023 року представник позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі - АТ «Універсал Банк») адвокат Мєшнік К.І. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 вересня 2019 року, яка виникла станом на 13 грудня 2022 року в розмірі 15703,61 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 23 вересня 2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг «Мonobank», за умовами якого банк видав відповідачу платіжну картку, відкрив картковий рахунок та надав в користування кредитні кошти у сумі 14500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 13 грудня 2022 року становить 15703,61 грн, і включає в себе: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 15703,61 грн, яку просить позивач стягнути на свою користь. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2023 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. До позовної заяви представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Судова повістка надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач повідомлялася про день та час розгляду справи шляхом надіслання смс повідомлення у додаток «Viber». Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін та їх представників за наявними у справі доказами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, суд прийшов до висновку, про наявність підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Між сторонами виник спір, щодо належного виконання позичальником умов кредитного договору. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 23 вересня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг «Мonobank», за умовами якого банк видав позичальнику платіжну картку, відкрив картковий рахунок та надав кредит у сумі 14500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. З анкети - заяви вбачається, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які були надані їй для ознайомлення. Між сторонами укладено договір про надання банківських послуг «Мonobank» від 23 вересня 2019 року, який є змішаним договором. За умовами укладеного договору банк емітував та видав відповідачеві платіжну картку, на якому встановлений кредитний ліміт у сумі 14500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. П. 5.16 розділу II Умов передбачено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), кредит стає "на вимогу", а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100,00 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання (п. 5.19 розділу II Умов). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач так само несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Саме на позивача покладено обов`язок доведеності заявлених позовних вимог. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, в якому відображено використання відповідачем кредитних коштів, поповнення карткового рахунку та відповідне погашення кредитних коштів. З наданого розрахунку вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 13 грудня 2022 року становить - 15703,61 грн. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використанням кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» в загальному обсязі 15703,61 грн, яка утворилась станом на 13 грудня 2022 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 2684,00 грн пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved