Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] \~про поділ\~спільного майна\~подружжя . В обґрунтування позивач посилається на те, що з 2011 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який змінив прізвище на [PERSON] . В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , які проживають з нею. За період спільного проживання в шлюбі, вони побудували житловий будинок в [ADDRESS] . загальною площею 150,5 кв. м. Прова власності на даний будинок та земельну ділянку на якій знаходиться будинок зареєстровано за відповідачем у 2018 році. В даний час вона разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані та проживають в ньому. На даний час, між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо визнання за нею права на частку в спільному майні подружжя в добровільному порядку, в зв`язку із чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Їх спільні діти проживають та проживатимуть разом з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак суми, які він надає, не є фіксованими, а сплачуються ним в тому розмірі, в якому вважає за доцільне сам. Виходячи із вищенаведених обставин вважає, що необхідно відступити від рівності часток у спільному майні подружжя та визнати за нею право власності на 2/3 частки житлового будинку та земельної ділянки. Стислий виклад позицій сторін: В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього поступила заява в якій просив справу слухати в його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив визнати за [PERSON] , у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 2/3 (дві третіх) частини земельної ділянки загальною площею 0,0941 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2624081601:01:001:0184, яка розташована [ADDRESS] , та на 2/3 (дві третіх) частини будинковолодіння по [ADDRESS] . Не заперечили щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~рекомендованою кореспонденцією.А також у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про\~виклик до\~суду на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~з опублікуванням\~якого особа\~вважається повідомленою\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи.Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало, відзив на позов не поданий. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2022 залишено без руху позовну заяву [PERSON] та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.11.2022 відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 залишено без руху позовну заяву [PERSON] та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2023 продовжено розгляд справи за позовною заявою [PERSON] та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що позивач [PERSON] 16.07.2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , в виконавчому комітеті Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24. Сторони взяли шлюбне прізвище [PERSON] . (а.с. 9). Відповідач [PERSON] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 46 (а.с. 8). За період спільного проживання в шлюбі сторони побудовано житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2018 року, дата державної реєстрації 26.09.2018 р. та технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка і житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] загальною площею 150,5 м.кв., житловою площею 81,8 м.кв., (а.с. 10-15, 16-18). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2023 року, відповідачу [PERSON] належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] загальною площею 150,5 м.кв., житловою площею 81,8 м.кв., право власності зареєстровано 05.11.2018 рішення Ланчинської селищної ради №1306 від 27.09.2018 і земельна ділянка, право власності зареєстровано 26.09.2018 на підставі рішення Ланчинської селищної ради №399-11/2018 від 01.10.2018. Зі Звіту про експертну оцінку на житловий будинок за адресою [ADDRESS] встановлено, що його вартість становить 198000,00 грн. (а.с. 31- 41). З витягу із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки від 15.02.2023 року за № 2119 видана Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2624081601:01:001:0184 становить 38985,44 грн. (а.с. 77). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було нажите сумісне майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] , загальною площею 150,5 кв. м., та земельна ділянка для будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд. Таким чином, вказаний житловий будинок та земельна ділянка на підставі ст.60 та 63\~СК України є об`єктами спільної сумісною власності позивача та відповідача у рівних частках, і позивач має право на поділ майна подружжя. Частиною 1\~\~ст. 61 СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст. 65 СК. У позовній заяві сторона позивача зазначає про необхідність відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна: вважає за доцільне виділити їй 2/3 частини житлового будинку та 2/3 частки земельної ділянки, так як неповнолітні спільні діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою\~статті 70 СК України\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша\~статті 60 СК України). Висновки суду: Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків. Вирішуючи спір, судом встановлено, що спірний будинок і земельна ділянка набути у власність подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, а тому частки сторін є рівними і підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої\~статті 70 СК України\~відсутні. Проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судом обставини та положення\~статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено. За викладених обставин, позов підлягає частковому задоволенню, за позивачем повинно бути визнано право власності на 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки у порядку поділу спільного майна подружжя.

Outcome: partial