Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

06.02.2023\~року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.03.2011 року в розмірі 33\~212, 51 грн. станом на 04.01.2023 року, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. письмово просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 23.03.2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву, відповідно до якої відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згодний, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.36). Відповідно до довідки Банку 05.03.2008 року відповідачу надано кредитну картку «Універсальна», яка неодноразово перевипускалася, остання з терміном дії до листопада 2018 року (а.с.35). Згідно з довідкою Банку 29.08.2012 року кредитний ліміт картки, виданої відповідачу, було встановлено в розмірі 5\~000, 00 грн., який змінювався та 11.08.2020 року досяг 32\~000, 00 грн. (а.с.34). Як вбачається з виписки за договором № б/н за період з 05.03.2008 року по 06.01.2023 року, відповідач користувався кредитними коштами, повертав їх та знову використовував (а.с. 21-33). У позові зазначено, що відповідач порушив умови Договору та прострочив повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого в нього виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, заборгованість [PERSON] станом на 04.01.2023 року складає 33\~212, 51 грн., з яких: 28\~709, 50 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4 503, 01 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-20). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та відсотками, суд виходив із такого. Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі \~ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит,\~будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] користувався кредитними коштами, позовні вимоги визнав, суд доходить висновку, що заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 28 709, 50 грн., за простроченими відсотками в розмірі 4\~503, 01 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2\~684, 00 грн.(а.с. 70). Враховуючи викладене,

Outcome: approved