Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог АТ АКБ "Львів" посилається на те, що 07 лютого 2022 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №16296/114/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., зі сплатою 56,7% річних за користування кредитом та терміном повернення до 06 лютого 2023 року включно. Факт перерахування відповдачу кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 07 лютого 2022 року № 253153. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по кредитному договору не виконав, станом на 01 лютого 2023 року має заборгованість в розмірі 38 530 грн. 85 коп. з яких: 30 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 8 530,85 грн. - заборгованість за процентами. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача у заяві відповідно до якої просить розгляд справи провести без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 07 лютого 2022 року між АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №16296/114/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., зі сплатою 56,7% річних за користування кредитом та терміном повернення до 06 лютого 2023 року включно. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 30 000 грн 00 коп., з умовою повернення в термін до 06 лютого 2023 року в порядку та відповідно до умов Кредитного договору. Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку 56,7 % річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі, що зазначена в п. 1.3 Кредитного договору. Факт перерахування відповдачу кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 07 лютого 2022 року №253153. Згідно п. 5.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору (п. 5.2 Кредитного договору). Згідно п. 3.6 Кредитного договору, позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконав. Згідно наданої банком розрахунку заборгованості за договором кредиту 16296/114/2022 від 07 лютого 2022 року, укладеного між банком та [PERSON] , станом на 01 лютого 2023 року має заборгованість в розмірі 38 530 грн. 85 коп. з яких: 30 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 8 530,85 грн. - заборгованість за процентами. За таких умов суд прийшов до переконання, що відповідач фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку в повному обсязі АТ АКБ «Львів»не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2684 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved