Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.12.2020 року [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] , третя особа: приватне акціонерне товариство Страхова компанія Універсальна про стягнення матеріальної та моральної шкоди, із змісту якого вбачається, що 15.09.2020 року о 9 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Polo, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Степана Бандери біля буд. № 13 у м. Суми, [PERSON] не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем Subaru Impreza, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить йому [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. 30.09.2020 року постановою Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/10659/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 13.1. ПДР за ст. 124 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2020 року серії ДПР18 № 036110 та пояснень [PERSON] від 15.09.2020 року, відповідач визнав свою вину у вчиненій ДТП. 1. Щодо відшкодування матеріальної шкоди. Своїми діями відповідач завдав йому матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні належного йому транспортного засобу Subaru Impreza, реєстраційний номер [NUMBER] . На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , пов`язана із керуванням транспортним засобом Volkswagen Polo, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ Страхова компанія Універсальна , згідно полісу ЕР-201060635 від 27.08.2020 року (строк дії договору з 06.09.2020 року до 05.09.2021 року включно) , ліміт страхового відшкодування майнової шкоди складає 130000,00 грн. , франшиза складає 2000 грн. . Згідно зі страховим актом ПрАТ Страхова компанія Універсальна від 24.09.2020 року № 63429/1 вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 16410,79 грн. , а розмір страхового відшкодування становить 10000,00 грн. з урахуванням франшизи та коефіцієнту зносу. 25.09.2020 року ПрАТ Страхова компанія Універсальна здійснило на його користь виплату страхового відшкодування у сумі 10000,00 грн. , що підтверджується довідкою АТ КБ ПриватБанк від 04.12.2020 року. Претензій до ПрАТ Страхова компанія Універсальна він не має. Він звернувся до [PERSON] з вимогою відшкодувати йому грошові кошти, оскільки фактичний розмір заподіяної йому шкоди вище ніж страхова виплата. Відповідач відмовився, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Вищезазначена різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 5410,79 грн. повинна бути стягнута з винної особи, а саме: з [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України) . Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) . До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Згідно ст. 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом вищевказаного Закону, а саме: ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 настання страхового випадку (вчинення дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) . Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Ст. ст. 28, 29 вищевказаного закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, дов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 4 п. 9 постанови від 27.03.1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди , якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля) , були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/54083210) . Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою і страховим відшкодуванням) , яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнової шкоди, завданої йому [PERSON] , пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригди, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з [PERSON] , як з винної особи, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Такі ж самі висновки викладені Верховним Судом у наступних постановах: - у постанові від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, , провадження № 61-1156св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72459663) ; - у постанові від 13.06.2019 року у справі № 587/1080/16-ц, провадження № 61-20762св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82491860) ; - у постанові від 17.10.2019 року у справі № 370/2787/18, провадження № 61-11244св19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/85174298) ; - у постанові від 21.02.2020 року у справі № 755/5374/18, провадження № 61-14827св19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87793720) . Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на вищенаведене, [PERSON] , як особа, яка винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 6410,79 грн. . 2. Щодо відшкодування моральної шкоди. Своїми діями [PERSON] , крім матеріальної шкоди, завдав йому моральної шкоди, яка полягає в наступному. Він [PERSON] , є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 14.04.2017 року. Крім того, вищезазначений факт підтверджується довідкою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.04.2017 року № 10.50861, де зазначено, що він [PERSON] знаходиться на обліку в Сумському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумській області з 02.02.2017 року довічно як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи та як учасник бойових дій. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.02.2017 року йому протипоказані виражені психоемоційні навантаження, працю з порушенням режиму харчування. Крім того, рекомендовано нагляд і лікування у онколога, невропатолога. Внаслідок ДТП, яка відбулася 15.09.2020 року, він отримав нервовий стрес та психоемоційне навантаження, які він пережив як під час ДТП, так і внаслідок подальшої поведінки відповідача із-за відмови відшкодовувати завдану шкоду. До того ж, відмова відповідача добровільно відшкодувати матеріальні збитки призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Внаслідок ДТП, яка відбулася 15.09.2020 року, його автомобіль зазнав значних пошкоджень та потребував ремонту, користуватись автомобілем він не міг. Він проживає за адресою: [ADDRESS] . Кожного дня йому необхідний автомобіль для відвідування лікарні й аптек для проходження нагляду та лікування, магазинів для придбання продуктів харчування. Внаслідок захворювання він зазнає труднощі у пересуванні із-за постійного фізичного болю, а тому єдиним доступним засобом дістатись лікарні та аптечних закладів є автомобіль. Користування громадським транспортом викликає для нього суттєві незручності. Для того, щоб дістатись до міста з Косівщини, де він мешкає, існує 2 автобусні маршрути : - [ADDRESS] . Вказана інформація міститься на інформаційному веб-порталі Сумської міської ради за посиланням: [INFO] . Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 року Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на всій території України був встановлений карантин з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року. Внаслідок карантину були введені обмеження щодо здійснення регулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема, перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у міському та приміському сполученні (Постанова КМУ від 22.07.2020 року № 641 в редакції від 11.11.2020 року) . Оскільки сполучення між Косівщиною та містом забезпечується лише двома маршрутами, то користування громадським транспортом значно ускладнилось. Він проживає один, без родичів, а тому вимушений був іноді користуватись таксі, що ускладнило його спосіб життя, оскільки користування таксі призвело до додаткових фінансових витрат з його боку. Своїми діями [PERSON] завдав йому негативні наслідки у виді психоемоційного навантаження, нервового стресу, погіршення його стану здоров`я, додаткових витрат для життєдіяльності та зміну його звичного способу життя. З огляду на вищенаведене, моральну шкоду він оцінює у 20000,00 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Він запропонував відповідачу доплатити йому 2000,00 грн. франшизи, яку не сплатила страхова компанія. Однак [PERSON] заявив про те, що він взагалі нічого платити не буде. Така поведінка відповідача свідчить про відсутність у нього розуміння своєї вини у заподіянні шкоди та необхідності відновити первісний стан. Своїми неправомірними діями він втрутився у його життя, завдав шкоди та стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. є справедливою компенсацією. Він повідомляю суд про те, що оригінали документів, які додані до позовної заяви, знаходяться у позивача. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України він підтверджує той факт, що ним не було подано іншого позову до [PERSON] з тим самим предметом та з тих самих підстав. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та II груп. Він є інвалідом II групи, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] від 14.04.2017 року, а тому він звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial