Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Представник позивачів, адвокат Карпюк Ю.М., звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «Альфа-Банк», який з 12.08.2022 року перейменовано на «СЕНС БАНК», про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 08.02.2007 року між АТ Укрсоцбанк та [PERSON] був укладений договір кредиту №28, відповідно до якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 43 000,00 євро. Вказує,\~що в\~якості забезпечення\~зобов`язань\~за кредитним\~договором №28\~Доб- [PERSON] \~та [PERSON] \~передали в\~іпотеку житловий\~будинок з\~належними до\~нього надвірними\~спорудами,\~загальною площею\~262,90\~кв.\~м.,\~житловою площею\~81,50\~кв.\~м.,\~земельну ділянку\~площею 0,0600\~га,\~кадастровий но-мер\~7310136300.16.001.0024,\~які знаходяться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~згідно з\~Іпотечним договором\~№28\~від 08.02.2007р. Згідно рішення №5/2019 АТ Укрсоцбанк від 15 жовтня 2019 року про припинення АТ Укрсоцбанк шляхом приєднання до АТ Альфа-Банк, тобто АТ Альфа-Банк є пра-вонаступником прав та обов`язків АТ Укрсоцбанк. Зазначає, що 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козловою Н.В. було проведено державну реєстрацію права власності на: - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, загальною пло-щею 262,90 кв. м., житловою площею 81,50 кв. м., реєстраційний номер об`єкта неру-хомого майна: 1376089373101, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , будинок за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56770663 від 23 лютого 2021 року, номер запису про право власності: 40694376, при-ватний нотаріус Козлова Н.В., Чернівецький міський нотаріальний округ; - земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 7310136300.16.001.0024, яка знаходяться за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним то-вариством «Альфа-Банк» згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх об-тяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56770814 від 23 лютого 2021 року, но-мер запису про право власності: 40694540, приватний нотаріус Козлова Н.В., Черні-вецький міський нотаріальний округ (копії інформаційних довідок додаються). Разом з цим, позивачі вважають дану реєстрацію незаконною та такою, що під-лягає скасуванню, у зв`язку з наступним. Так, представник позивачів вказує, що єдиним документом, який став підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки є договір іпотеки. Жодних інших до-кументів, які визнані чинним законодавством необхідними для здійснення реєстрації предмету іпотеки нотаріусом досліджено не було. При цьому, позивачі заявляють, що вони не отримували вимоги про усунення по-рушень, які б відповідали вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку» перед здій-сненням реєстрації права власності на таке майно в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача вказує, що позивачі не замовляли оцінку предмета іпотеки, не доручали її проведення будь-якій іншій особі, не отримували повідомлення про на-дання доступу до предмету іпотеки для експерта, ніхто предмет іпотеки не оглядав із осіб які вправі проводити незалежну професійну діяльність, не отримували повідом-лення про ціну майна, за якою іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність, ціну предмета іпотеки станом на дату набуття майна у власність ніхто із іпотекодавця-ми не узгоджував. Також, позивачі не погоджуються з сумою заборгованості, нарахованою відпові-дачем, та вважають її неспівмірною з вартістю предмета іпотеки. Окремо представник позивачів вказує, що на даний спірний житловий будинок, що використовується позивачами як місце постійного проживання, не може бути при-мусове звернення стягнення на підставі\~Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", у то-му числі і шляхом реєстрації права власності за АТ Альфа Банк як забезпечення вико-нання [PERSON] умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті. Зазначає, що задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за\~АТ "Альфа-Банк"\~призведе до відновлення порушених прав позивача, і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності та скасування запису про реєстрацію права влас-ності, який є неналежним способом захисту порушеного права. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивачів просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий бу-динок з належними до нього надвірними спорудами за Акціонерним товариством «Аль-фа-Банк», а також визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», а також стягнути судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 липня 2022 року від-крито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального по-зовного провадження з викликом сторін. 14.09.2022 року на адресу суду представником відповідача, адвокатом Матвійчу-ком М.З., було направлено відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджу-ється з доводами позивача та просить відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем було здійснено на законних підставах, без порушень норм чинного законодавства, на під-твердження чого представником відповідача до відзиву на позовну заяву додані копії документів, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію. Вказує, що пози-вачам неодноразово надсилалась вимога про усунення порушень, однак останні її не от-римали. Зазначає, що позивач не оскаржує звіт оцінки вартості майна, а сума заборго-ваності є більшою, ніж загальна вартість предмета іпотеки. Також, у своєму відзиві представник відповідача звертає увагу на той факт, що на оскаржувані реєстраційні дії не поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян Ук-раїни, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки позивачами не надано доказів того, що у них відсутнє будь-яке інше житлове майно, окрім того що бу-ло передано в іпотеку, та не доведено, що на час вчинення оспорюваної державної реє-страції, останні проживали за адресою знаходження предмету іпотеки. Також вказує, що площа предмету іпотеки складає 262,90 кв.м., однак дія закону розповсюджується лише на житлові будинки площею до 250 квадратних метрів. Окремо представник від-повідача зазначає, що позивачами обраний невірний спосіб захисту, оскільки останні мали звертатись до суду із віндикаційним позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. Згідно ухвали від 03 жовтня 2022 року, клопотання представника відповідача що-до проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою від 12 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Разом з цим, замінено назву відповідача з «Ак-ціонерне товариство «Альфа-Банк»» на «Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»». 23.02.2023 року задоволено клопотання представника позивачів та витребувано від Державного нотаріального архіву Чернівецької області документи, які надійшли від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької обла-сті Козлової Наталії Володимирівни, а саме реєстраційну справу на паперових носіях (в тому числі рішення про реєстрацію, заяви та документи, які подавалися Заявником) що-до реєстрації права власності на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами та земельну ділянку. Представник позивачів, адвокат Карпюк Ю.М., в судовому засіданні підтримала позовну заяву в повному обсязі та просила її задовольнити. Також надала письмові по-яснення. Представник відповідача, адвокат Матвійчук М.З., в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав, наведених у відзиві. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В., в судове засідання не з`яви-лась, про місце та час була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`я-сувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.05.2006 між [PERSON] та Акці-онерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» укладено Договір про надання невід-новлювальної кредитної лінії №202, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 20040,00 (двадцять тисяч сорок) ЄВРО, кінцевим терміном якого вказано 20 травня 2016 року на умовах, визначених договором (а.с.103-106). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №202, 24.05.2006 між банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір №202, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 7310136300.16.001.0024, ці-льове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового бу-динку, що знаходиться на [ADDRESS] ; житловий будинок на цій же земельній ділянці, за адресою [ADDRESS] (а.с.107-109). Далі, 08.02.2007 року між [PERSON] та Акціонерним ко-мерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Ак-ціонерне товариство «Укрсоцбанк», укладено договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №28, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 43 000,00 (сорок три тисячі) ЄВРО, кінцевим терміном якого вказано 04 лютого 2022 року на умовах, визначених договором (а.с.112-114). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №28, 08.02. 2007 між банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір №28, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 7310136300.16.001.0024, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на [ADDRESS] ; (а.с.115-117). Також, 29 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON] , з другої укладено договір №2 про зміну умов іпотечного договору, згідно якого сторони узгодили, що загальна вартість предмета іпотеки ста-новить 1083241.16 (один мільйон вісімдесят три тисячі двісті сорок одну гривню 16 ко-пійок) гривень, що в еквіваленті складає 146000,00 (сто сорок шість тисяч) євро за офі-ційним курсом Національного Банку України який діяв на дату укладення цього дого-вору (а.с.110-111). Приватним нотаріусом Козловою Наталією Володимирівною, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56770663 від 23.02. 2021 року здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «А» з чотирьох кімнат загальною площею 262,90 кв.м., житловою площею 81,50 кв.м., криниця №1, вигрібна яма 1, за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», що під-тверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 23-26). Також, Приватним нотаріусом Козловою Наталією Володимирівною, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індек-сний номер: 56770814 від 23.02.2021 року здійснено державну реєстрацію права влас-ності на земельну ділянку, кадастровий номер : 7310136300:16:001:0024, площею 0,06 га, за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.27-29). Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнен-ня на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених стат-тею 12 вказаного Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення по-засудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпо-теки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задово-лення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпоте-ку». Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору мо-жуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасу-дового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпо-течному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодер-жателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвід-ченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпо-теки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими на-слідками, може передбачити:передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому стат-тею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, вста-новленому статтею 38 цього Закону. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи від-повідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власно-сті іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задо-волення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотечним договором, укладеним між сторонами у справі передбачена можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Крім того, системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззасте-режною, а залежить від ряду умов, в тому числі, визначених законодавством. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реє-страції права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного засте-реження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наведеного в пун-ктах 57, 58 постанови від 29 вересня 2020 року у справі №757/13243/17 (провадження №14-711цс19), в разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного по-відомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобо-в`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку. За відсут-ності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 За-кону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позивачі стверджують в позові, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козловою Н.В. здійснено реєстрацію без от-римання документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання всіма іпотекодавцями письмової вимоги про усунення порушень. Щодо додержання відповідачем Порядку Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р.№1127 слід зазначити наступне. Частиною 1 статті 35 Закону «України «Про іпотеку» (надалі також - Закон №898-IV) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазна-чається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зо-бов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стяг-нення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановле-ного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом поза-судового врегулювання на підставі договору. Частинами 1, 4 статті 37 Закону «України «Про іпотеку» передбачено, що Іпоте-кодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпо-текодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке при-рівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяль-ності. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також - Закон №1952-IV) передбачено, що дер-жавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнан-ня і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Дер-жавного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 3 статті 10 цього Закону визначено, що державний реє-стратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів ви-могам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареє-строваними речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє доку-менти на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстра-ції прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. За змістом статті 18 Закону №1952-IV перелік документів, необхідних для дер-жавної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх об-тяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме май-но та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набу-вається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний пра-вочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також по-дається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов право-чину. Відповідно до п.61 Порядку №1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодер-жателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з мо-менту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Представником відповідача у додатках до відзиву додані підтвердження щодо від-правлення іпотекодавцям копії письмової вимоги щодо усунення порушень (а.с.127-139), однак, серед доданих матеріалів не міститься належного підтвердження щодо от-римання останніми вказаних вимог. Разом з цим, у відповідь на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці щодо витребування від Державного нотаріального архіву Чернівецької області доку-ментів, які надійшли від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козлової Наталії Володимирівни, а саме реєстраційну справу на паперових носіях (в тому числі рішення про реєстрацію, заяви та документи, які подавалися Заявником) щодо реєстрації права власності на вищезгаданий будинок та земельну ділянку, суду 17.03.2023 року було надано витребувані копії документів, на підставі яких були вчинені оскаржувані реєстраційні дії (а.с.220-236). Під час дослід-ження вказаних матеріалів, судом встановлена відсутність належного документа, який міг би підтвердити не тільки отримання боржниками письмової вимоги щодо усунення порушень, але й сам факт направлення останнім такої вимоги. Оскільки приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козловою Наталією Володимирівною не надано доказів отриман-ня позивачами письмової вимоги від АТ "Альфа-банк" щодо необхідності усунення по-рушень, враховуючи відсутність документу, що підтверджує фактичне завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцями та боржниками письмової вимоги іпотекодержателя, обставина щодо недотримання відповідачем та реєстратором п.61 Порядку №1127 та вимог Закону України «Про іпотеку» - є встановленою. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення про реєстрацію права влас-ності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскар-жено іпотекодавцем у суді. Аналогічну норму містить й частина 4 статті 37 Закону України «Про іпотеку». Позивачі стверджують в позові, що вони не замовляли оцінку предмета іпотеки, не доручали її проведення будь-якій іншій особі, не отримували повідомлення про на-дання доступу до предмету іпотеки для експерта, ніхто предмет іпотеки не оглядав із осіб які вправі проводити незалежну професійну діяльність, не отримували повідом-лення про ціну майна, за якою іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність, ціну предмета іпотеки станом на дату набуття майна у власність ніхто із іпотекодав-цями не узгоджував. Враховуючи, що відповідачем та третьою особою не надано доказів, що повідом-лення про порушення основного зобов`язання містило інформацію про вартість майна, за якою мало відбуватися зарахування вимог, з урахуванням того, що ціна набуття пра-ва власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна, обставина щодо недотримання відповідачами Порядку №1127 та ст. Закону України «Про іпотеку» в цій частині - також є встановленою. За таких обставин суд прийшов до висновку, що іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як Законом України «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо надіслання іпотекодавцям повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зо-бов`язання, зокрема вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом на-буття на нього права власності із зазначенням інформації про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, що унеможливило встановлення державним реєстра-тором завершення тридцятиденного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16-ц (провад-ження №14-22цс19) та постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі №642/1989/19 (провадження №61-5477св20), 04 лютого 2021 року у справі №207/ 3897/18-ц (провадження №61-17518св20), від 31 липня 2020 року у справі №607/ 11516/18 (провадження №61-8704св19). Оскільки, як зазначалось вище, державний реєстратор не перевірив відповідність наданих АТ «АЛЬФА-БАНК» документів вимогам закону, тому державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за АТ «АЛЬФА-БАНК» проведена з порушенням положень частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому підлягає захисту порушене право Позивача щодо переходу права власності на нерухоме майно до Відповідача Щодо обраного позивачами способу захисту шляхом скасування рішення держав-ного реєстратора, суд зазначає наступне. У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. За змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реє-страцію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, ін-формація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону Ук-раїни № 1952 викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилучен-ню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 ча-стини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рі-шення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реє-страцію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, дер-жавний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, пе-редбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) прово-дить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстра-тора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реє-страції прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до за-конодавства (за наявності таких прав). У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» вста-новлено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про дер-жавну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недій-сними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію ре-чових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації ре-чових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим За-коном набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх об-тяжень» до набрання чинності цим Законом. Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування до-кументів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухо-ме майно та їх обтяжень. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене су-дом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального пра-ва. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясо-ваних обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені під-стави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди об-ґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрун-тування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослід-ження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог. Як передбачено ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з роз-глядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Зокрема, згідно квитанції (а.с.1) позивачами при подачі позову сплачено 1984,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на їхню користь.

Outcome: approved