Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом посилаючись на те, що на праві спільної сумісної власності матері позивача [PERSON] та тіткам позивача [PERSON] і [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки частки у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку між співвласниками не визначені, то позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину цієї земельної ділянки. Позивач вважає, що його матері належала 1/3 частина спірної земельної ділянки. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зазначає, що визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно. Просить суд визначити, що частка спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності становила 1/3 земельної ділянки загальною площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/3 частину земельної ділянки площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада. Також, позивач просить суд визначити, що частка відповідачів [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада, становить по 1/3 частині у кожної. Ухвалою судді від 16 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. Ухвалою суду від 01 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, пункт перший позовних вимог просить задовольнити, тобто визначити за ним 1/3 частину у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада а також, визнати за ним право власності на 1/3 частину даної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Пункти 2 та 3 позовних вимог просив залишити без розгляду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, до канцелярії подали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, позов визнають. Третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, направили до суду витребувану спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Враховуючи подані заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 319 власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 346 ч. 11 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до правил, вказаних в ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: батько [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с.40). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУМЮ (м.Київ) 03.12.2021 (а.с.36). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі, і на земельну ділянку площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 21.01.2015 дана земельна ділянка площею 5,8908 га, кадастровий номер 3224987600:02:003:0055 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Отже, на день пред`явлення позову, співвласниками земельної ділянки, також, є відповідачі [PERSON] - частка не визначена, [PERSON] - частка не визначена. Статтею 370 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Оскільки один із співвласників даної земельної ділянки, тобто [PERSON] , померла, то визначити її частку у праві спільної сумісної власності не можливо, тому що немає можливості з`ясувати домовленість між співвласниками. А відтак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2022, державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Погоріла Л.С. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не можливо визначити склад спадкового майна та на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво, тоді виділити частку у можливо тільки в судовому порядку. Відповідно до Листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про практику розгляду цивільних справ про спадкування п. 3.4 - у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спадкодавцю [PERSON] належало 1/3 частки земельної ділянки площею 1,9636 га (5,8908га/3), кадастровий номер 3224987600:02:003:0055, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, Яхнівська сільська рада. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті матері як спадкоємець першої черги. Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки №14-221206-003, сформованого 06.12.2022 оцінювачем ТОВ «Центр оцінки «Епос», нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 375 000 гривень; 1/3 частина 125 000 гривень.(а.с.17-18). Отже, визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: друга Київська державна нотаріальна контора про визначення часток в праві спільної часткової власності, визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом слід задовольнити в повному обсязі. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] , зазначених в пункті 2 та 3, суд враховує наступне. Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Згідно ч. 2\~ст. 257 ЦПК України\~особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Позивачем в поданій до суду заяві зазначено, що він п. 2 та 3 позовних вимог просить залишити без розгляду, враховуючи, що таке волевиявлення позивача не впливає на права та інтереси сторін, то суд вважає за можливе залишити п. 2 та 3 позовних вимог залишити без розгляду. На підставі наведеного та ст. ст. 16, 328, 368, 370, 392, 1216, 1261 ЦК України,

Outcome: approved