Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

06.12.2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.11.2007 року. Сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось та рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 20.10.2014 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не відвідував сина, не цікавиться його успіхами та станом здоров`я, не допомагає матеріально. Батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належні умови для розвитку її природних здібностей, не готує його до самостійного життя. 18.01.2019 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі 522/14027/18 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, з 10.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі цього рішення Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №522/14027/18. 10.04.2019 року було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Однак відповідач аліменти на утримання сина взагалі не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зауважує, на момент подання позовної заяви до суду 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1372,00 грн., натомість з відповідача стягується лише 1000,00 грн., що є нижчим від мінімального гарантованого розміру аліментів, відтак розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина підлягає збільшенню. Звертає увагу суду на те, що позивачка вже більше 8 років самостійно несе всі витрати на утримання дитини, турбується про здоров`я, духовний розвиток, фізичне виховання свого сина. На даний час усі необхідні дитині умови для здорового та повноцінного фізичного і духовного росту й розвитку, забезпечує позивачка. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності і позивачки та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, надавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивачка та відповідач по справі. На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2019 у справі №522/14027/18, з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 10.08.2018 і до повноліття дитини (а.с. 11). 10.04.2019 за виконавчим листом № 522/14027/18, виданим на підставі вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів, було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с. 12). Відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07.11.2022 складає 51 710,00 грн., що підтверджується довідкою виданою Луганським відділом державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 13). Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю (позивачкою) та знаходиться на її утриманні. Стаття 192 СК України визначає можливість зміни раніше визначеного на підставі рішення суду розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність заборони на законодавчому рівні змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, зміна розміру аліментів може відбуватись у виді зміни способу їх стягнення. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Отже, способом стягнення аліментів може бути їх присудження у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Позивачка звертаючись із вимогою про збільшення розміру аліментів, фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За відсутності імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження суд вбачає підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 року виклав висновок, в якому зазначено, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає обґрунтованою вимогу щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Такий спосіб стягнення аліментів слугуватиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини і відповідатиме інтересам стягувача. З урахуванням постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти у новому розмірі необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин позов в частині зміни способу стягнення аліментів підлягає задоволенню - частково, оскільки аліменти у новому розмірі необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня подання позову, як просить позивач. Крім того, виконавчий лист № 522/14027/18 від 07.03.2019, виданий за рішенням Приморським районним судом м. Одеси від 18.01.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, з 10.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , необхідно відкликати з Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для долучення матеріалів цієї справи. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина [PERSON] , [INFO] , також підлягають задоволенню з таких підстав. Після розірвання шлюбу між сторонами відповідач не відвідує сина, не цікавиться його успіхами та станом здоров`я, не допомагає матеріально. Позивачка разом із сином проживають за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві власності (а.с. 17). Згідно акту обстеження умов проживання вбачається, що житлово-побутові умови проживання для дитини створені належним чином. Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання. [PERSON] є учнем школи I-ІІІ ступенів № 231 Оболонського району м. Києва. Відповідно до довідки, виданої цією школою № 09-16/115 від 09 листопада 2022 року, батько дитини жодного разу не відвідував батьківські збори в школі,не проводив сина до школи та не забирав його додому, не контактував з педагогічними працівниками школи, не цікавився навчанням, досягненнями та поведінкою сина в школі (а.с. 24). Згідно з висновком Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.03.2023 №104-2012 Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 45-47). Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. та на користь позивачки судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial