Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» 26 листопада 2021 року звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачів [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання\~та водовідведення в сумі 10127 грн.94 коп., із яких за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2021 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 5197 грн.89 коп.; з централізованого водовідведення за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 4156 грн. 50 коп., інфляційні втрати за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 року становлять 560 грн. та за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 року 3% річних від простроченої суми становлять 213 грн. 55 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість . Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 січня 2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій просив проводити судове засідання без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.27,33-35). Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с. 18), тобто є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал" за вказаною адресою, що відповідачами не спростовано. Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до ст.13,14\~Закону України «Про житлово-комунальні\~послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникненні спірних правовідносин) послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України «Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. За приписами\~ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Пунктом 1 ч. 2\~ст.22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10 січня 2002 року\~закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2011 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 5197 грн.89 коп.; з централізованого водовідведення за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 4156 грн. 50 коп. Таким чином, несплата відповідачем боргу за надані послуги позивачу КП «Харківводоканал" є порушенням зобов`язань. В своїй позовній заяві КП «Харківводоконал» просить суд вважати, що строк позовної давності про стягнення заборгованості з [PERSON] пропущений з поважних причин, у зв`язку із великим навантаженням на відділ, що здійснює претензійно-позовну роботу. Також позивачем зазначено, що строк позовної давності переривався відповідачем, а саме частковим погашенням боржником відповідної заборгованості. Відповідно до ст.ст.256, 257\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст.\~267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Тлумачення частини третьої\~статті 267 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. У даному випадку позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом, за власною ініціативою, застосовуватись не може за жодних обставин (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 у справі № 753/12382/15-ц). Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідач не звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності , а вона може бути застосована лише за заявою сторони у спорі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. У відповідності до ч. 2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 560 грн.. - інфляційні втрати за час прострочення та 213 грн. 55 коп. - 3% річних від простроченої суми, які, як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку (а.с.11-12), нараховано за період 01.11.2018 по 31.10.2021. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2011 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 5197 грн.89 коп.; з централізованого водовідведення за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2021 р. у розмірі 4156 грн. 50 коп., інфляційні втрати за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 року - 560 грн. та за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 року 3% річних від простроченої суми становлять 213 грн. 55 коп., а всього 10127 грн. 94 коп. У відповідності зі ст.\~141 ЦПК України з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» слід стягнути судовий збір в сумі 2270 грн. в рівних частках з кожного (а.с.1).

Outcome: approved