Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 27.06.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований 20.06.2018 року, актовий запис № 947. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 14.07.2022 року провадження у справі відкрито. 11.10.2022 року відповідач [PERSON] електронною поштою подала до суду заяву про надання строку на примирення, в якому вказала, що на теперішній час знаходиться за межами України з неповнолітньою дитиною. Ухвалою суду від 13.10.2022 року було надано сторонам строк на примирення до 13.04.2023 року. В судове засідання 13.04.2023 року та 10.05.2023 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] за телефоном повідомив суд, що примирення між сторонами не відбулося, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяву про розгляд справи за його відсутності не відкликає, підтримує. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв до суду не подала, повідомлялась судом на адресу електронної пошти, з якої було відправлено клопотання про надання строку на примирення. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 20.06.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено протягом шести місяців, шлюб носить формальний характер. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 20.06.2018 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №947, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. На теперішній час сторони проживають окремо, примирення сторін за час, наданий судом, не відбулось, шлюбні відносини припинено з початку 2022 року. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved