Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

01 березня 2023 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Ковпака О.В. звернулас я до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право спільної частко вої власності на житловий будинок, посилаючись на наступні обставини. 17 травня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купів- лі-продажу 1/2 частини житлового будинку із надвірними спорудами, житловою площею 14, 2 кв.м, що розташована по [ADDRESS] на земельній ділянці колишнього колгоспу ім.Татарбу- нарського повстання. Звернувшись до Державного реєстратора Татарбунарської міської ради Одеської області Летінського С.О. із заявою та доданими документами щодо проведення де- ржавної реєстрації зазначеної частини житлового будинку, отримала відмову у зв`язку із не- відповідністю заявлених прав документам, що їх посвідчують та з розбіжностями площі бу- динку у договору купівлі-продажу будинку та у технічному паспорті на будинок. Так, у до- говорі купівлі-продажу від 17.05.1991 р. площа 1/2 частини будинку зазначена 14.2 кв.м., у технічному паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , житлова площа складає 34,7 км., загальна площа 107,9 кв.м., рік спорудження/реконструкції - 1991 рік. Крім того, по приватним житловим будинкам, що збудовані до 05.08.1992 р., не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформлені права власності. Таким чи ном, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності на спірні бу- динки, збудовані до вказаної дати, на які не було отримано правовстановлюючі документи. За даними технічного паспорту 1/2 частина вищевказаного будинку збудована у 1991 р. За вказаних обставин просила визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 спірно- го житлового будинку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якої просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.34). Представник відповідача 1 також у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, а справу роз- глянути за його відсутності (а.с.24). Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти позовних вимог та просив їх задовольнити, а розгляду справи провести у його відсутні сть (а.с.32). Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за від сутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувально- го технічного засобу не здійснюється. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. З копій: ID-картки № [NUMBER] , свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.5, 8, 9) вбачається, що позивач народилася [INFO] у м.Татарбунари Оде- ської області; після реєстрації шлюбу 23.07.2005 р. їй було присвоєне шлюбне прізвище « [PERSON] »; а після реєстрації повторного шлюбу 21.09.2019 р. їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії довідки відділу з питань реєстрації виконкому Татарбунарської міської ради від 18.11.2019 р. (а.с.7), [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Розпорядженням виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області № 25-р від 18.02.2016 р. (а.с.10) [ADDRESS] (а.с.10 зворот). Копією договору купівлі-продажу серії НСВ 2366570 від 17.05.1991 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-327 (а.с.11), підтверджується, що позивач придбала 1/2 частину житлового бу динку за надвірними спорудами житловою площею 14,2 кв.м, що розташована по [ADDRESS] на земельній ділянці колгоспу ім.Татарбунарського повстання. На зазначеній земельній ділянці розташований один кам`яний будинок житловою площею 38,7 кв.м, позначений на плані під літ.«А», літня кухня під літ.«Б», счарай під літ.«Г», надвірні споруди 1-3. В користування [PERSON] переходить приміщення № 4, літня кухня під літ «Б», сарай під літ «Г». Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» за станом на 07.11.2022 р. (а.с.12-15), [PERSON] (позивачем у справі) замовлено технічну документацію на будинок садибного типу з господарськими будівлями та споруда- ми, розташований по [ADDRESS] . Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Летінським С.О. від 20.12.20 22 р. (копія на а.с.16) позивачу відмовлено в державній реєстрації права власності у зв`язку з тим, що подані нею документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити від- повідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 182380 грн., що видно із зві- ту про незалежну оціночну вартість житлового будинкузагальною площею 107,9 кв.м, жит- ловою площею 34,7 кв.м по [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 20.12.2022 р. на замовлення [PERSON] (а.с.17-18). В силу ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджа тися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приват- ної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є не- порушним. У відповідності до ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Осо- ба, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї ре чі. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення ма- йна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуата- ції, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власнос- ті на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності ви никає з моменту державної реєстрації. За загальними правилами ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (май- но), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забо- ронені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, як- що інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встанов- лена судом. В силу ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його пра- ва власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За приписами ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за за- хистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права. За таких обставин, суд вважає, що позивач набула право спільної часткової власності на 1/2 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташовано- го по [ADDRESS] , на законних підставах, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved