Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

08 лютого 2023 року виконавчий комітет Градизької селищної ради як орган опіки та піклування в інтересах особи, яка потребує стороннього догляду [PERSON] звернулося з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи: комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Градизької селищної ради Кременчуцького району про стягнення аліментів на утримання батька. В обґрунтування позову позивач зазначив, що громадянин [PERSON] , [INFO] , опинився у складних життєвих обставинах. Був зареєстрованим та мав у власності житловий будинок та земельну ділянку (пай) у [ADDRESS] , на той час Глобинського району. Після смерті дружини проживав у будинку співмешканки по [ADDRESS] , після смерті якої там і залишився зареєстрованим. Відповідно до повідомлення старостату Погребівського старостинського округу від 23 грудня 2022 р. № 02-23/105 на території старостату житла [PERSON] не має, проживав із співмешканкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , після смерті якої у грудні 2021 року його фактично виселили діти покійної. Сусід [PERSON] та внук [PERSON] ініціювали влаштування пенсіонера до центру надання соціальних послуг, бо проживати громадянину не було де. За сприянням старости Погребівського старостинського округу [PERSON] влаштовано на неповне забезпечення до відділення стаціонарного догляду або тимчасового проживання смт Градизьк Комунального Закладу „Центр надання соціальних послуг" Градизької селищної ради (наказ від 25 листопада 2022 року № 26), де він перебуває і на даний час. Громадянин [PERSON] щомісяця отримує пенсію за віком у розмірі 2900 гривень, з яких 75% перераховано в КЗ ЦНСП на проживання в стаціонарному відділенні, а на особисті потреби він має лише 725 гривень. В зв`язку із віком він має захворювання, є немічним, потребує стороннього догляду і придбання медичних препаратів, на які не вистачає суми особистих коштів. Пенсіонер має повнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , зі слів пенсіонера перебуває у на службі у Збройних Силах України та має постійний дохід, [PERSON] , [INFO] , відомості про його працевлаштування відсутні, та повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , працює у м. Кременчук та має дохід. Діти знають де перебуває їх батько, одного разу втрьох його відвідали, їм було роз`яснено про те, що підопічний потребує матеріальної допомоги на лікування, а також про те, що його перебування у закладі може буди лише за договором про внесення щомісячної плати за його утримання у комунальному закладі. Але жоден із вказаних громадян не виявив бажання забрати додому батька на проживання та догляд, вони не пропонували матеріальної допомоги на утримання батька у закладі, хоча вони повідомлені про те, що перебування одного підопічного у відділенні становить близько 10 350 грн на місяць. Зі слів самого [PERSON] житла та майна на праві власності він не має, бо діти його ввели в оману та продали житловий будинок із земельною ділянкою (паєм), за що батько ображений на своїх дітей. Враховуючи вищевикладене можна припустити, що дорослі діти мають можливість надавати щомісячну матеріальну допомогу [PERSON] та вносити плату за його утримання та догляд у комунальному закладі, але свідомо відмовляються це робити. 28.04.2023 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій прохали ухвалити рішення про стягнення з відповідачів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 2703,00 гривень (дві тисячі сімсот три гривні нуль копійок) з кожного на утримання [PERSON] , [INFO] . Кошти перераховувати на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , відкритий у відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, відзив не надав, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі, позов прохали задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до повідомлення старостату Погребівського старостинського округу від 23 грудня 2022 р. № 02-23/105 на території старостату житла [PERSON] не має, проживав із співмешканкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , після смерті якої у грудні 2021 року його фактично виселили діти покійної. Сусід [PERSON] та внук [PERSON] ініціювали влаштування пенсіонера до центру надання соціальних послуг. (а.с. 11-12). [PERSON] влаштовано на неповне забезпечення до відділення стаціонарного догляду або тимчасового проживання смт Градизьк Комунального Закладу „Центр надання соціальних послуг" Градизької селищної ради (наказ від 25 листопада 2022 року № 26). (а.с. 10). Відповідно до повідомлення КЗ „Центр надання соціальних послуг" від 24 січня 2023 р.№ 28 у відділенні можуть перебувати одинокі громадяни похилого віку, одинокі інваліди (які досягли 18-річного віку), хворі (з числа осіб працездатного віку на період до встановлення їм групи інвалідності, але не більш як чотири місяці), які відповідно до медичного висновку за станом здоров`я не здатні до самообслуговування, потребують постійного догляду та допомоги, які не мають родичів, майно яких відсутнє чи за бажанням підопічного може бути складений заповіт на Центр. Підопічні, які перебувають у відділенні, сплачують 75% своїх доходів, які використовуються на харчування, дезінфікуючі засоби та покращення умов проживання, тощо, придбання медикаментів та інших засобів відбувається за власний кошт. Громадянин [PERSON] щомісяця отримує пенсію за віком у розмірі 2900 гривень, з яких 75% перераховано в КЗ ЦНСП на проживання в стаціонарному відділенні. (а.с. 9). Відповідно до виписного епікризу урологічного відділення КНМН КМЛ „Правобережна" від 15 листопада 2022 р. [PERSON] має розлади із сечовипусканням, діагноз: доброякісна гіперплазія простати, аденома передміхурової залози (ДГПЗ). (а.с. 20). Пенсіонер має повнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Походження дітей від пенсіонера (кровне споріднення) підтверджено інформацією виконавчого комітету Глобинської сільської ради від 09 грудня 2022 р.№ 02-27/3108. (а.с. 23). Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц). У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання батька. Оскільки [PERSON] є непрацездатним, страждає рядом хронічних захворювань, отримує мінімальну пенсію в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути солідарно судовий збір у розмірі 1073,60 грн, від сплати якого звільнений позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved