Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

07 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що вона і відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , який є студентом 1 курсу ІІ медичного факультету Запорізького державного медичного університету денної форми навчання. [PERSON] проживає разом з позивачкою, самостійного доходу не має. Відповідач має стабільний дохід, має на праві власності майно, а відтак може надавати повнолітньому сину, який навчається в університеті, матеріальну допомогу, проте після досягнення сином повноліття таку допомогу не надає. Домовленості між батьками щодо утримання повнолітньої дочки не досягнуто, тому [PERSON] просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідач позов визнав частково. У відзиві на позовну заяву від 29.11.2022 не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) Проти задоволення позову у повному обсязі заперечував, оскільки вважав, що позивачка не довела дійсний розмір витрат на утримання повнолітнього [PERSON] . Також указав, що визначений позивачкою розмір аліментів є вочевидь перебільшеним, їх стягнення становитиме для відповідача надмірний фінансовий тягар через наявні у нього кредитні зобов`язання та необхідність утримувати нову дружину та її сина. Окрім того, у відзиві наполягав на залишенні позову без розгляду, оскільки на день його подання у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя перебувала справа № 333/1461/22 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Слизовська М.Ю., просила задовольнити позов частково, стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Додатково зазначила, що заявлений розмір аліментів є завищеним, позивачка ніде не працює і сина самостійно не утримує. Також просила врахувати розмір щомісячного доходу відповідача, виходячи з його посадового окладу, без премій, надбавок і доплат. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. 07 листопада 2022 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, встановив учасникам справи строк для подання заяв по суті справи, призначив судове засідання на 30 листопада 2022 року. За клопотанням представника відповідача судове засідання було відкладене на 02 лютого 2023 року. У зв`язку з хворобою судді судове засідання було відкладене на 03 квітня 2023 року. За клопотанням представника відповідача судове засідання було відкладене на 01 травня 2023 року. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд установив таке. 24 січня 1997 року між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів 24.01.1997, актовий запис № 46. Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 812/01668/2012 від 27.08.2012 шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 25.09.2018, актовий запис № 397 від 18.05.2004. Відповідно до довідки № 1856 від 17.10.2022 [PERSON] є студентом медичного факультету Запорізького державного медичного університету денної форми навчання за спеціальністю «Педіатрія». Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 812/9713/12 від 03.12.2012, що набрало законної сили 14.12.2012, визначено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісяця у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06.11.2012 і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/6015/20 від 10.12.2020, що набрало законної сили 12.01.2021, визначено збільшити розмір аліментів, стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Указаний позов [PERSON] визнав повністю, про що заначено у його мотивувальній частині Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/1461/22 від 26.12.2022, що набрало законної сили 26.01.2023, визначено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 квітня 2022 року до закінчення [PERSON] навчання, а саме до 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Зазначене рішення суду відповідач не оскаржував. У позовній заяві позивачка зазначила, що [PERSON] на праві приватної власності належать земельна ділянка площею 0,0531 га, що розташована за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, обслуговуючий садово-городній кооператив «Нива-Еліт», земельна ділянка [NUMBER] , кадастровий номер 2310100000:03:033:1253 та автомобіль марки Renault, моделі LOGAN, 2020 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Проти наведених обставин представник відповідача не заперечувала, доказів на їх спростування не надала. Згідно з довідкою про доходи № 165, виданою КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР 14.11.2022 загальна сума доходу [PERSON] з 01.05.2022 до 31.10.2022 без урахування податку з доходів фізичних осіб становить 154\~344,46 (сто п`ятдесят чотири тисячі триста сорок чотири) гривні 46 копійок. Згідно з комплексним договором № 1/4014697 (кредиту та застави), укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] 25.09.2020, банк надав [PERSON] кредит у сумі 298\~403,63 гривень на придбання транспортного засобу для особистого користування та сплату страхових платежів строком до 24.09.2027 включно. Згідно довідки № 22 від 08.02.2023 року виданої КНП «Територіальне медичне об?єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради, розмір посадового окладу [PERSON] , згідно тарифікаційного списку за період з серпня 2022 року по грудень 2022 року становить 5632,00 грн. за січень 2023 року 6567,00 грн. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Клопотання відповідача обґрунтоване тим, що на час подання відзиву у провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя перебувала справа № 333/1461/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У доктрині цивільного процесуального права під предметом позову розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. У справі № 333/1461/22 предметом позову є вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися у загальноосвітньому навчальному закладі. Водночас предметом позову у цій справі є вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається у закладі вищої освіти. За таких обставин, клопотання відповідача задоволенню не підлягає. Щодо суті позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тлумачення зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 1 зазначеного Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, зокрема, через те позивачка не надала доказів витрат, які вона щомісячно несе на утримання сина. За твердженням відповідача щомісячний розмір аліментів становитиме орієнтовно 6000,00 гривень, тому позивачка має довести здійснення нею витрат на утримання сина на суму 12000,00 гривень. З наведеними аргументами суд не погоджується. До предмета доказування у справах про стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки належать обставини досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наведене свідчить, що позивач у такій категорії справ не зобов`язаний доводити розмір витрат, який він несе на утримання повнолітнього сина, дочки. Частина друга статті 200 СК України такого обов`язку також не встановлює. Положення про те, що суд при визначенні розміру аліментів бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином не зводиться до математичної рівності надання утримання кожним з них. Визначальною є спроможність відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі. При цьому відповідач не позбавлений можливості довести надмірний розмір аліментів у загальному порядку. Суд також ураховує, що позивачка заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Така величина є мінливою, може змінюватися протягом строку сплати аліментів. Доводи відповідача про відсутність витрат, які пов`язані з навчанням [PERSON] , суд оцінює критично, оскільки сама по собі відсутність витрат на проїзд до навчального закладу та на оренду житла не свідчить про відсутність потреби студента університету в матеріальній допомозі. Попри те, що [PERSON] є повнолітнім, він є здобувачем вищої освіти і самостійного доходу не має, про що відповідач і його представник не заперечили. Наданий відповідачем комплексний договір № 1/4014697 (кредиту та застави) від 25.09.2020 суд відхиляє як доказ покладення на нього надмірного фінансового тягаря, позаяк визначені в договорі кредитні зобов`язання відповідач узяв на себе добровільно. Обов`язок сплачувати кредит на придбання автомобіля для особистого користування не може превалювати над обов`язком утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Посилання відповідача на необхідність утримання ним його дружини та її сина суд до уваги не бере, оскільки жодних доказів на підтвердження цієї обставини відповідач не надав. Натомість у судовому засіданні встановлено, що дружина відповідача працездатна, а її син повнолітній. Зазначені обставини представник відповідача, адвокат Слизовська М.Ю. визнала. Отже, зазначені особи не є тими, яких відповідач зобов`язаний утримувати згідно із законом. Окрім того, оцінивши довідку № 165 про доходи відповідача, суд дійшов висновку, що у червні 2022 року заробітна плата відповідача, після сплати податків і зборів, становила 20707,07 гривень. За умови стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки його заробітку, дохід відповідача становитиме 15530,30 грн. Зазначений розмір доходу, що більш як у п`ять разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб безумовно дозволяє відповідачеві утримувати себе і свідчить про його спроможність надавати синові матеріальну допомогу у зазначеному розмірі. Довідку про розмір посадового окладу, подану на підтвердження неспроможності відповідача надавати матеріальну допомогу, суд відхиляє, оскільки заробітна плата [PERSON] складається не лише з посадового окладу, а й з премій, надбавок, доплат, які він отримує стабільно і регулярно. До того ж, усі зазначені види доходів ураховуються під час утримання аліментів відповідно до приписів Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка за допомогою належних і допустимих доказів довела, що її син, [PERSON] досяг 18-ти річного віку, продовжує навчання, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати. З урахуванням обставин, визначених у ст. 182 СК України (розмір доходу відповідача, належність йому на праві власності рухомого і нерухомого майна, відсутність осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати), суд доходить висновку, що стягнення з відповідача аліментів у заявленому розмірі забезпечить ефективний захист порушеного права [PERSON] на утримання, що свідчитиме про вирішення завдань цивільного судочинства. За таких обставин позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011. Доказів понесення інших судових витрат сторони у справі не надали. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved