Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Просять розірвати шлюб, укладений 09 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 664. Свої вимоги обґрунтували тим, що з 09 червня 2001 року між заявниками було зареєстровано шлюб. Від шлюбу заявника мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між заявниками на даний момент припинені та вони вважають, що шлюбні відносини не можуть бути поновлені та прийняли рішення стосовно розірвання шлюбу. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі в їх утриманні, вихованні, забезпеченні умов їхнього життя та призначенні аліментів, що підтверджується нотаріально посвідченим договором про визначення місця проживання дітей, участі батьків у їх утриманні , вихованні та здійсненні батьківських прав батьками від 27 січня 2023 року, зареєстрований в реєстрі за № 91. Відповідно до умов вказаного договору: батько, [PERSON] , самостійно утримує та виховує дитину [PERSON] , яка за спільною згодою буде проживати разом з батьком за будь-якою адресою на розсуд батька. Мати, [PERSON] , самостійно утримує та виховує дитину [PERSON] , який за спільною згодою батьків та за рішенням самого сина буде проживати разом з матір`ю за будь якою адресою на розсуд матері. За домовленістю між собою батьки дійшли до згоди відмовитися від стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 15.05.2023 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами окремого провадження, призначено до судового розгляду. Заявники подали суду письмові заяви про підтримання поданої ними заяви та розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3\~ст.293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.109СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до вимог ч.3\~ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники\~\~ [PERSON] та [PERSON] 09 червня 2001 року уклали шлюб, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції зроблено запис за № 664, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис №444) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис №434). Як вбачається з договору, укладеного між батьками\~ [PERSON] та [PERSON] \~\~про участь вихованні спільних дітей від 27.01.2023 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бігальської М.-М. Ю., зареєстрованого в реєстрі за №91, зокрема, батьки досягли згоди і підписанням цього договору засвідчують своє волевиявлення щодо того, що після розірвання шлюбу між ними: батько, [PERSON] , самостійно утримує та виховує дитину [PERSON] . Місцем проживання [PERSON] батьки визначили місце проживання батька за будь-якою адресою на розсуд батька. мати, [PERSON] , самостійно утримує та виховує дитину [PERSON] . Місцем проживання [PERSON] за рішенням самого сина та за спільною згодою батьків батьки визначили місце проживання матері за будь-якою адресою на розсуд матері. За домовленістю сторін батьки дійшли згоди відмовитися від стягнення аліментів на утримання дітей. Кожен з батьків має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з тією дитиною, яка проживає з іншим батьком, в тому числі у будь-який день тижня та у будь-який час ( враховуючи розпорядок дня дітей в шкільному закладі освіти), а також мають право, за попередньою домовленістю між собою брати дітей до себе за місцем свого проживання у вихідні дні або в робочі дні з обов`язковим дотриманням розпорядку дня дітей та забезпеченням відвідування дітьми навчальних закладів. Батьки зобов`язуються: піклуватися про здоров`я дітей, брати участь у вихованні дітей, забезпечити дітям достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін. Батько зобов`язується не перешкоджати спілкуванню [PERSON] з матір`ю та її батьками (дідом та бабою дитини). Мати зобов`язується не перешкоджати спілкуванню [PERSON] з батьком та його батьками (дідом та бабою дитини). Цей договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення і діє до часу настання повноліття кожним із дітей. Батьки зобов`язуються переглянути умови цього договору протягом 1 місяця з моменту настання таких обставин: по досягненні донькою чотирнадцятирічного віку місце проживання дитини буде визначено з урахуванням бажання самої дитини. Таким чином, спору щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками не має. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Заявник [PERSON] просила суд залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно дост.161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст.157\~СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Предметом даного договору є визначення місця проживання та дії з виховання, навчання, догляду за дитиною або поєднаних цих елементів, спрямованих на забезпечення нормального фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, між сторонами визначено у добровільному порядку місце проживання їхньої дитини, [PERSON] з батьком [PERSON] , дитини [PERSON] з матір`ю\~ [PERSON] та їхню участь у вихованні дитини на підставі укладеного між ними нотаріально-посвідченого договору у відповідності до ч.4 ст.157\~та ст.160 СК України. Проте, суд зазначає, що у випадку неналежного виконання батьком [PERSON] або матір`ю [PERSON] покладених на них обов`язків щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] , та порушення умов укладеного між сторонами Договору про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, мати або батько дітей мають право звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved