Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

17.01.2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «Альфа-Гарант») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.11.2019 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АО/5915726, забезпечений транспортний засіб «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER] . 11.02.2020 року о 17 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська 3-А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного «HONDA CR-V», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Даний факт підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2020 р. у справі №758/3748/20, відповідно до якої [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП. 12 лютого 2020 р. власником пошкодженого транспортного засобу «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] було письмово повідомлено про ДТП ТДВ СК «Альфа-Гарант». Також, 12 лютого 2020 р., власник пошкодженого КТ3 «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] звернувся до Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. 19.02.2020 р. з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було проведено огляд вказаного транспортного засобу. На підставі чого, 01 березня 2020 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було складено Аварійний сертифікат №77-D/65/0, відповідно до якого встановлено, що вартість матеріального збитку приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин та складає: 12 414,66 гри. без ПДВ. Також, 10.03.2020 р. на замовлення ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було складено Аварійний сертифікат №95-D/66/0, відповідно до якого встановлено, що вартість відновлення запасних частин, пошкоджених до ДТП складає: 2 223,33 грн. У зв?язку з чим, 10 квітня 2020 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №LB/20/1240. Позивач, прийняв вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого КТЗ «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 10 191,33 грн. (12 414,66 - 2 223,33 - 0,00) (враховуючи, що розмір франшизи за полісом страхування №А0/5915726 - 0,00 грн.). Таким чином, 10 квітня 2020 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 10 191,33 грн. на користь власника пошкодженого КТЗ «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією №7964. Після чого, 10.04.2020 р. власник пошкодженого Т3 «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] звернувся до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із заявою про перегляд суми експертної оцінки пошкоджень Т3 та додав рахунок СТО - ТОВ «Автоград». У зв?язку з чим, 28.04.2020 р. між ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та [PERSON] було погоджено доплату страхового відшкодування у розмірі 5 000,00 гри. за вказаним страховим випадком. Позивач, прийняв вмотивоване рішення про доплату страхового відшкодування (регламентної виплати) на користь власника пошкодженого КТ3 «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 5 000,00 грн. У зв`язку з чим, 04 травня 2020 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було складено додатковий розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №L/20/1240/1. Таким чином, 05 травня 2020 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було доплачене страхове відшкодування в розмірі 5 000,00 грн. на користь власника пошкодженого КТЗ «MITSUBISHI Colt», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] . В зв`язку із вищевикладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 15 191,33 грн. та судові витрати в розмірі 2648,00 грн. Ухвалою суду від 31.01.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач повідомлялась належним чином за допомогою направлення судових документів за адресою реєстрації, проте конверт з документами повернувся із відміткою - «за закінченням терміну зберігання», відзиву відповідач не надала. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2020 р. у справі №758/3748/20 [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Як вбачається із вказаної постанови, [PERSON] , 11.02.2020 року о 17 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська 3-А, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Honda», д.н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку та будь-якою зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним, не дотрималась безпечного бокового інтервалу до рухавшогося автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] , та скоїла зіткнення з ним. Будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, місце подій залишила. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними битками. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.02.2020 року, був пошкоджений автомобіль "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . На час скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача-водія ТЗ «Honda», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до договору страхування №АО-0005915726 від 07.11.2019 року була застрахована ТДВ «АЛЬФА-ГАРАНТ». 12.02.2020 р. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та з повідомленням про ДТП. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 10 191,33 грн., відповідно до розрахунку страхового відшкодування згідно угоди та страхового акту №ЦВ/20/1240, а також в сумі 5000,00 грн. згідно зі страховим актом ЦВ/20/1240/1. Фактичне перерахування коштів підтверджується платіжними дорученнями від 10.04.2020 р. на суму 10191,33 грн. та від 05.05.2020 р. на суму 5000,00 грн. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вищезазначеною постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2020 р. у справі №758/3748/20 згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Отже, з огляду на викладене, вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, є доведеною. У зв`язку із тим, що [PERSON] вчинила ДТП та самовільно залишила місце пригоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу), однак [PERSON] на претензію ТДВ СК «Альфа-Гарант», про добровільну сплату коштів в порядку регресу не відреагувала. Правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Відповідачем в свою чергу позовні вимоги не спростовано. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 15 191, 33 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved