Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

24 січня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 07 серпня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому\~ Сумської області, актовий запис №305. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя не склалося. Сторони проживають окремо близько року, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Відновлювати шлюбні відносини не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітню доньку. Після розірвання шлюбу малолітня дитина від цього шлюбу [PERSON] , [INFO] , залишаться проживати з позивачем. Відповідач інколи надає матеріальну допомогу, але в недостатньому розмірі, якій би відповідав достатньому для повноцінного забезпечення розвитку дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, а самій позивачу дитину матеріально утримувати важко. 22 лютого 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 22 лютого 2023 року разом із позовною заявою та додатками до неї було вручено відповідачу у приміщенні суду 06 квітня 2023 року. (а.с.16) Станом на 26 квітня 2023 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого 07 серпня 1999 року, місце реєстрації Відділ реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 07 серпня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження в цей день зроблено запис №305, і прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с. 4) Як вбачається, із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 24 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка\~ Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 24 лютого 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №99, і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 7) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач заперечення проти позову не надав. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач на примирення не згодна, а відповідач заперечення проти позову не надав, відзив на позовну заяву також суду не надав, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки до суду не надано будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання цієї частини зазначеного позову відповідачем, враховуючи вищенаведені обставини справи, та з метою захисту прав дитини, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає до задоволення, оскільки відповідач маючи малолітню дитину, не належно виконує свої обов`язки щодо її утримання, тобто аліменти необхідно стягнути з відповідача примусово в розмірі зазначеному позивачем - 1/4 частина зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до виповнення дитиною повноліття. Враховуючи вищезазначене, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №0.0.2832325792.1 від 24.01.2023 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. (а.с.1) З врахуванням того, що позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача, суд залишає судовий збір за позивачем. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за задоволену вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved