Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 5 000,00 грн щомісячно з індексацією відповідно до закону, на період навчання дочки, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що повнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , є курсантом 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням Харківського національного університету внутрішніх справ. [PERSON] отримує грошове забезпечення по 208,00 грн, однак, цих коштів є недостатньо для повноцінного забезпечення життєдіяльності доньки. Позивач вказує, що вона власними силами утримує повнолітню доньку, а саме несе витрати на придбання продуктів харчування, одягу, лікування, забезпечення інших потреб, натомість донька не має змоги сама себе забезпечувати усім необхідним, оскільки є непрацюючою, бо продовжує навчання на денній формі, тому потребує матеріальної допомоги. У позові зазначено, що стан здоров`я відповідача є відмінним, він працездатний, матеріальне становище задовільне, інших осіб на утриманні не має, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Відповідно до повідомлення Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, з 24.02.2022 відповідача було призвано на військову службу до лав Збройних Сил України, отже відповідач отримує грошове забезпечення як військовослужбовець. Також за ним зберігається заробітна плата за його постійним місцем роботи (ТОВ «ФСП Флексіблс Україна», код ЄДРПОУ 20428705), де він працював до призову в ЗСУ. Позивач вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на повнолітню доньку в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.01.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22.03.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказав, що твердження позивача про те, що вона самостійно утримує дочку, не відповідають дійсності, оскільки відповідач постійно надавав та надає дочці кошти для задоволення її потреб - купівлю одягу, гаджетів та продуктів харчування. Кошти передаються дочці як особисто в руки, так і шляхом перерахування на її банківську картку АТ КБ «ПриватБанк». Позивач до позовної заяви не долучила жодних доказів витрат, які вона несе на утримання дочки. Відповідач вважає, що вимоги ст. 199 СК України він виконує належним чином, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення аліменти на утримання повнолітньої у розмірі 5000 гривень щомісяця до закінчення її навчання, але не більше як до досягнення 23 років, є безпідставними, оскільки відповідач надає своїй дочці всю необхідну допомогу, яку вона потребує. Оскільки претензії з боку позивача до відповідача не надходили, він вважає, що відсутній предмет спору, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та закрити провадження у вказаній цивільній справі. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Позивач у судове засідання не з`явилась, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлялась належним чином, у матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без участі позивача, у якій вказано, що позивач позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві розгляд справи просить проводити без його участі. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, яка видана Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-14/5097 від 13.02.2019 (а.с. 9). Відповідно до довідки №2/272 від 06.10.2022, яка видана Харківським національним університетом внутрішніх справ, [PERSON] є курсантом 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням. Зарахована на навчання 01.09.2022. Передбачуваний термін закінчення навчання - липень 2026 року (а.с. 12). Згідно з довідкою №4/478 від 28.11.2022, яка видана Харківським національним університетом внутрішніх справ, [PERSON] у вересні та жовтні 2022 року отримувала грошове забезпечення у сумі по 208,00 грн щомісячно (а.с. 13). Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, яке міститься у відзиві, суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. При цьому, позивач у позові посилається на те, щовона сама утримує повнолітню доньку та несе витрати на її утримання, тому посилання відповідача на те, що він надає кошти на утримання дочки їй особисто у добровільному порядку не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір, оскільки з позовом на утримання дочки звернулася її мати, яка відповідно до положень ч. 3 ст.199 СК України наділена таким правом, оскільки повнолітня дочка проживає з нею, що відповідачем не заперечується, а тому суд не має визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, отже клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Нормами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітнім сином щодо надання йому утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтями 81, 83 ЦПК України, передбачено кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зі змісту поданого до суду відзиву вбачається, що відповідач не заперечує щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та вказує, що він добровільно перераховує кошти на рахунок дочки, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», на підтвердження чого надає копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», з яких вбачається, що у жовтні 2022 року відповідач перерахував на рахунок дочки 4 000,00 грн, у листопаді - 3 000,00 грн, у грудні - 4 000,00 грн, у січні 2023 року - 6 000,00 грн, у лютому 2023 року 6 000,00 грн. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на добровільне виконання ним обов`язку з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При цьому, відповідач у відзиві не висловив заперечень щодо заявленого позивачем розміру аліментів та не навів доказів на його спростування. Виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, який зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням в університеті, відповідач на утриманні інших осіб не має,зважаючи на суму коштів, які відповідач добровільно надає дочці, будь-яких доводів на заперечення проти визначеного позивачем розміру аліментів у сумі 5 000,00 грн не навів, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, починаючи з 22.12.2022 і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Щодо вимог позову у частині здійснення індексації аліментів суд зазначає, що згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Індексація розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, передбачена ч. 2 ст. 184 СК України, яка регулює питання визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що стягуються на утримання дітей, які не досягли повноліття. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітнім сином щодо надання йому утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Таким чином, при вирішенні питання про аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, норми ст. 184 СК України не застосовуються, отже індексації аліментів у даному випадку не передбачено, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial