Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У червні 2021 року Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на двох дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Також [PERSON] є матір`ю ще трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . 11 вересня 2015 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі № 373/2088/15-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . 28 грудня 2020 року відповідач [PERSON] як матір написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, якою відмовилася забирати з пологового будинку новонародженого сина [PERSON] , [INFO] , та надала нотаріально посвідчену згоду на його усиновлення. Сім`я відповідачів разом із двома малолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Реєстрації місця проживання діти не мають. Малолітній [PERSON] періодично проживав у баби [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] і [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Служба), як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із проживанням у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей. 08 жовтня 2019 року сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід Броварським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі - Центр) у зв`язку із неналежним виконанням батьками своїх батьківських обов`язків та вживання ними (батьками) наркотичних засобів. Матір дітей [PERSON] отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., [PERSON] бажання працювати та утримувати сім`ю не має. 10 червня 2021 року до Служби звернулася баба малолітнього [PERSON] - [PERSON] , яка повідомила, що матір дитини [PERSON] залишила сина та пішла в невідомому напрямку, а батько дитини [PERSON] не здійснює належного догляду за малолітнім сином, знаходиться в стані ремісії від вживання наркотичних речовин, базові потреби сина не задовольняє, тому несе загрозу життю і здоров`ю малолітнього [PERSON] . Просила вжити заходів та врятувати її онука [PERSON] . Під час візиту спеціалістів Служби, Центру та інспектора ювенальної превенції сектору превенції Броварського ВП ГУ НП України в Київській області за адресою проживання сім`ї відповідачів, встановлено, що житлово-побутові умови проживання сім`ї незадовільні. Квартира перебуває в антисанітарному стані, у кімнатах липкі поверхні підлоги, стін і меблів, розкидані речі, використані шприці для ін`єкцій, пусті пляшки з-під слабоалкогольних напоїв. Малолітній [PERSON] мав занедбаний вигляд, був одягнутий у брудний одяг, у дитини низький рівень гігієни. Батько дитини був дезорієнтований, демонстрував візуальні ознаки вживання наркотичних речовин, не міг пояснити чим та як він годує дитину та де перебуває матір дитини. У зв`язку із наявною загрозою для життя та здоров`я дитини було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 10 червня 2021 року, малолітнього [PERSON] негайно відібрано від батьків та доставлено дитину до Центру "Дитяча лікарня" Комунального некомерційного підприємства "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" територіальних громад Броварського району Київської області (далі - КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня"). 11 червня 2021 року працівники Служби, Центру та інспектором ювенальної превенції сектору превенції Броварського ВП ГУ НП України в Київській області здійснили візит за місцем перебування малолітнього [PERSON] , де було з`ясовано, що дитина разом із бабусею близько тижня проживали у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Побутові умови проживання малолітнього [PERSON] незадовільні, квартира в антисанітарному стані, обмаль продуктів харчування. На момент візиту дитина спала на брудному ліжку, постільна білизна була відсутня. Хлопчик мав занедбаний стан, низький рівень гігієни. На його тілі були виявлені синці. Він пояснив, що 08 червня 2021 року його побив співмешканець матері [PERSON] , який вдарив його ногою по голові та плечу, тому що вважав, що [PERSON] вкусив свого меншого брата [PERSON] . Матір дитини після інциденту відправила [PERSON] до баби, а сама пішла в невідомому напрямку, залишивши малолітнього [PERSON] з його батьком [PERSON] . Малолітній [PERSON] не мав постійного місця проживання, часто ставав свідком як його сімейне оточення сваряться між собою вживають алкоголь, мати та її співмешканець на очах у дитини вживали наркотичні речовини. Він неодноразово був жертвою психологічного насилля з боку [PERSON] , який обзивав його нецензурною лайкою. У зв`язку із наявною загрозою для життя та здоров`я дитини складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 11 червня 2021 року, малолітнього [PERSON] доставлено до Центру "Дитяча лікарня" КНП Броварська багатопрофільна клінічна лікарня". Органом опіки та піклування надано до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та відповідача [PERSON] батьківських прав відносно двох її дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батьків від виховання дітей та свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Представник позивача Органу опіки та піклування Якуніна С.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином за місцем їхнього проживання, про причини неявки суд вони не повідомив, відзив на позов до суду не подавали. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є відповідач [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно вимог ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] народився [INFO] , його батьком є відповідач [PERSON] , матір`ю - відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 16 червня 2021 року, серії [NUMBER] від 16 червня 2021 року, повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00031261202, № 00031261200 від 16 червня 2021 року. У повідомленні від 27 вересня 2019 року про виявлену дитину, яка має ознаки складних життєвих обставин, наданого лікарем пологового відділення КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня", зазначено, що новонародженого хлопчика Кондратенка разом із матір`ю переведено з полового будинку до Центру "Дитяча лікарня" для проведення дообстеження та лікування абстинентного синдрому. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 1106 від 08 жовтня 2019 року сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , було взято під соціальний супровід. У період з 12-15 жовтня 2020 року спеціалістами Центру складено акт оцінки потреб сім`ї [PERSON] та у висновку до цього акту заначено, що [PERSON] проживає із двома малолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] . Дитина [PERSON] з 6 років проживав з бабою [PERSON] , з 12 жовтня 2020 рок переїхав до матері [PERSON] , остання проживає зі своїм співмешканцем [PERSON] , які схильні до вживання наркотичних речовин та не мають бажання проходити лікування в центрі реабілітації для наркозалежних осіб. Матеріальним забезпеченням цих двох дітей займаються їхні бабусі [PERSON] і [PERSON] , оскільки дохід матері дітей [PERSON] складається лише із соціальної допомоги при народженні дитини. Співмешканець [PERSON] не має бажання працювати, може інколи піти на підробіток. Згідно із характеристикою учня 5-Д класу Броварської загально-освітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 2 імені В.О. Сухомлинського дитина [PERSON] , [INFO] , навчається не в повну міру, потребує постійного контролю. Рівень мотивації до навчання середній. Ставлення до навчання нестійке: вважає, що навчатися треба, але інтересу до навчання та систематичності в підготовці не виявляє. Найяскравіше виражені спортивні здібності, тому відвідував гурток з футболу. З багатьох предметів має труднощі, хоча в молодших класах мав схильність до точних наук. Після зміни місця проживання [PERSON] систематично пропускає заняття без поважної причини. Із письмових пояснень [PERSON] , наданих Службі 10 червня 2021 року, видно, що вона є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Матір цієї дитини [PERSON] , перебуваючи під дією наркотичних препаратів, 09 червня 2021 року пішла із дому та залишила свого сина [PERSON] . На телефонні дзвінки вона не відповідає. Належний догляд за дитиною не здійснювала. Відповідач у справі [PERSON] знаходиться в стані ремісії від вживання наркотичних речовин, тому він не може належним чином виконувати батьківські обов`язки та доглядати за дитиною. З огляду на викладене, просила вжити заходів та вилучити дитину із сім`ї. Спеціалістами Служби, Центру та інспектором ювенальної превенції сектору превенції Броварського ВП ГУ НП України в Київській області складено акт від 10 червня 2021 року за № 330 обстеження умов проживання сім`ї відповідачів за адресою: [ADDRESS] , у якому зазначено, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] (баба), відповідачі [PERSON] і [PERSON] , малолітні діти [PERSON] і [PERSON] . Житлово-побутові умови проживання сім`ї незадовільні. Квартира перебуває в антисанітарному стані, у кімнатах липкі поверхні підлоги, стін та меблів, розкидані речі, використані шприці для ін`єкцій, пусті пляшки з-під слабоалкогольних напоїв. Малолітній [PERSON] мав занедбаний вигляд, був одягнутий у брудний одяг, у дитини низький рівень гігієни. У ході спілкування з бабою дитини [PERSON] було встановлено, що 09 червня 2021 року близько 21.00 год. матір дитини [PERSON] залишила місце проживання та пішла в невідомому напрямку, залишивши малолітнього сина [PERSON] без догляду. Малолітнього [PERSON] у помешканні не було, місце його перебування невідоме. У зв`язку із наявною загрозою для життя та здоров`я дитини, малолітнього [PERSON] було вилучено з сім`ї та доставлено до центру "Дитяча лікарня" КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня". Відповідно до протоколу бесіди від 11 червня 2021 року, проведеної спеціалістом Служби з малолітнім [PERSON] , [INFO] , хлопчик розповів, що найчастіше його утриманням та вихованням займається бабуся [PERSON] , хлопчик не має постійного місця проживання, оскільки протягом останнього року змушений був декілька разів змінювати місце свого проживання. Він був свідком того як його матір та її співмешканець [PERSON] сваряться. Останній ображав дитину, обзивав нецензурною лайкою. Його матір і [PERSON] у присутності [PERSON] вживали наркотичні речовини. Кілька днів тому співмешканець матері побачив на тілі його молодшого брата [PERSON] подряпини та звинуватив [PERSON] у тому, що він вкусив свого брата, почав сварити його застосовуючи нецензурну лайку та вдарив дитину ногою по лівій стороні обличчя та лівому плечу. Коли це трапилося, його матір наказала йому тікати до баби, а саме пішла в невідомому напрямку. Можна зробити висновок, що [PERSON] постійно живе у несприятливих умовах, взагалі не бачить позитивних прикладів сімейного виховання, у нього сформувалося толерантне ставлення щодо проявів насилля щодо себе особисто. Базові потреби дитини не задовольнялися, у дитини сформувалася стійка звичка не усвідомлювати та не наполягати на задоволенні своїх актуальних потреб. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 14 червня 2021 року № 445 про негайне відібрання дітей від їхніх батьків малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від його батьків [PERSON] та [PERSON] . Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області 14 червня 2021 року прийнято рішення за № 446 про надання до суду висновку щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] та відповідачів [PERSON] і [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON] , у якому зазначено, що з метою захисту прав та інтересів дітей Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] , [INFO] ; відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок про те, що ухилення матері, батька від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 641/2867/17-ц зазначив, висловив правову позицію та вказав на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За змістом положень ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а відповідача [PERSON] відносно двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування у частині вимог про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх дітей підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Органом опіки та піклування заявлено вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування підлягає також задоволенню і в частині вимог про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на їхніх дітей аліментів у визначеному законом мінімальному розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1816 грн. із кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved