Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 31.12.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який було розірвано 04.10.2022 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що відповідач свої зобовязання у вихованні та утриманні дітей не приймає, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Ухвалою від 15.03.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві позивачка просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Згідно матеріалів справи відповідач є зареєстрованим у м.Маріуполі Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, куди поштова кореспонденція не доставляється. В зв`язку із цим, останній повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження, а також судових повісток, на його електронну адресу. Згідно довідок про доставку електронного листа, судова кореспонденція була доставлена до відповідної електронної скриньки. За вказаних обставин, враховуючи подану позивачкою заяву про розгляд справи без її участі, повторну неявку відповідача, положення ст.ст.211,247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Згідно ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \~ \~ \~ \~ З матеріалів справи вбачається, що сторони з 31.12.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох малолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем, останній матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Суд враховує спільний обов`язок батьків утримувати дитину, незалежно від її місця проживання; приймає до уваги відсутності відомостей, які б давали підстави для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти, той факт, що останній є здоровим та працездатним, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів в єдиній частці від заробітку (доходу) платника в розмірі , узгоджується із приписами ч.ч.2,5 ст.183 СК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох малолітніх дітей, в єдиній частці в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.03.2023 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved