Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 501, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» заборгованості. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~зазначила\~наступне.\~У грудні 2021 року він не зміг зняти заробітну плату зі своєї банківської карти. Після спілкування із співробітниками банку, йому стало відомо, що на його банківську карту, на яку надходить заробітна плата, накладено арешт постановою державного виконавця в межах примусового виконання виконавчого документу. Зазначена інформація для нього стала неприємною несподіванкою, адже жодних судових рішень або будь-яких інших документів, з яких можливо б було встановити наявність виконавчих документів, на підставі яких на його рахунки або ж банківські карти могло бути накладено арешт, на його адресу не надходило. 06 грудня 2021р. він встановив на свій телефон додаток «Дія» та отримав інформацію про наявне щодо нього виконавче провадження в роботі у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської обл. Русецької Оксани Олександрівни щодо примусового виконання виконавчого напису №501, вчиненого 20.05.2021 р., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградовою Владиславою Юріївною про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФАКТОРІНГС», Вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, позивачем не укладалися кредитні договори із ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», а отже документи, які надані для вчинення виконавчого напису, в будь-якому разі не свідчать про безспірність заборгованості. Очевидно, що стягувачем за таких обставин не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості; також за цих обставин є сумнівним період, за який стягується заборгованість. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.92 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою відповідно до ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Згідно приписів статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що дня виникнення права вимоги плинуло не більше трьох років. Згідно з ч. 2 ст. 87 вказаного закону Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2.3 розділу II Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Таким чином, законодавство забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Позивач не отримував жодної вимоги від ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов`язанням, передбаченим кредитним договором, відсотками чи штрафними санкціями, ні поштовим направленням, ні під розписку, ні в жоден інший спосіб передбачений Законом, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. Ця обставина приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. була проігнорована. За правилами, встановленими пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Враховуючи викладене відповідач не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, а останній - підстав для вчинення такого напису, через порушення приписів статті 88 Закону «Про нотаріат». Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградовою В.Ю., при вчиненні виконавчого напису, стягнута заборгованість на користь «ФК «ФАКТОРІНГС» за відсутності доказів отримання боржником (позивачем по справі) письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором і відсутності спору, що, безумовно, було додатковою підставою для нотаріуса відмовити відповідачеві у вчиненні виконавчого напису за пунктом 1 глави 13 Порядку. Аналогічного висновку приходить і Верховний Суд в ухвалі від 15.04.2020р. по справі №554/6777/17 провадження 61-19494св18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 88857174): «Колегія суддів вважає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: Перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса. Другий етап вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Крім того, у відповідності до п. 3.1. глави 16 р. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 02.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з п. 3.2 глави 16 р. ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно п. 3.4. глави 16 р. ІІ Порядку строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктом 5 глави 16 р. ІІ Порядку передбачено викладення виконавчого напису, а саме: п. 5.1. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікат документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Пункт 5.2. Як виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. У відповідності до п. 2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік), такими документами, зокрема, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що при здійсненні виконавчого напису нотаріус повинен пересвідчитись та перевірити безспірність заборгованості боржника, підтверджену належними документами. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечними, та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Отже, зважаючи на вищевикладене, слід дійти висновку, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. не мала підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором, попередньо не переконавшись та не отримавши, від документів, які б підтвердили, що вказана заборгованість є безспірною. Більше того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: «Для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення суми заборгованості.» Підставою для скасування постанови суд зазначає: «Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати "односторонній" розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису». Тобто, починаючи від 22.02.2017 року будь-який виконавчий напис, вчинений лише за умови надання кредитором оригіналу кредитного договору та виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості, однак без доказів повідомлення боржника - суперечить закону. Як зазначалося вище, позивач не отримував жодних вимог від ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» про виконання зобов`язань. Враховуючи, що нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності доказів отримання боржником (позивачем по справі) письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, можна зробити висновок, що оспорюваний виконавчий вчинено з порушенням вимог п. 2.3 розділу II Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат», а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вищевказане свідчить про спірність вимог відповідача, а тому їх розгляд мав би відбуватися лише у позовному провадженні, яке передбачає змагальність учасників процесу та право надання його учасниками доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень, та встановленням усіх обставин справи судом в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов`язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. Поряд з цим, у позивача є всі підстави припускати, що до суми стягуваної за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. Таким чином, заборгованість, що стягується згідно оспорюваного виконавчого напису, в будь-якому разі не може вважатися безспірною. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа\~-\~приватний виконавець\~виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О.,\~ в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: інформація про виконавче провадження (а.с. 6-8), постанова про відкриття провадження (а.с. 9), заява (а.с. 76), виконавчий напис (а.с. 77). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved