Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 24.05.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» як кредитором та [PERSON] позичальником, укладено кредитний договір в електронному вигляді, з визначеним учасниками такого правочину строком користування кредитними коштами, передбаченої до сплати відсоткової ставки. Сторона зауважує, що 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вчинено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Так, на підставі договору факторингу, складеного реєстру боржників позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 17\~156,25 грн., з яких: 4500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12\~656,25 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім наведеного, 07.05.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем шляхом електронного підпису укладено кредитний договір з погодженими за змістом такого договору правами та обов`язками учасників. Право вимоги за відповідним кредитним договором набуто позивачем на підставі договору факторингу, укладеного з ТОВ «Гоуфінгоу» 08.12.2021 року. Сума вимог, яка набута позивачем до боржника, становить 6032,00 грн., з яких: 1300,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4732,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на вимоги 526, 599 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором від 24.05.2021 року в сумі 17\~156,25 грн., заборгованість за кредитним договором від 07.05.2021 року в сумі 6032,00 грн., а всього 23\~188,25 грн., відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 06.04.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» як кредитодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 4500,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 25 днів, зі сплатою відсотків за користування коштами з розрахунку 2,25 % на добу. Крім того, умовами договору сторони передбачили сплату відсотків у розмірі 2,25 % на добу в разі прострочення виконя зобов`язання, починаючи з першого дня прострочення. Вказані обставини підтверджується дослідженими судом договором позики. Між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24.12.2021 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, строк виконання зобов`язань за якої настав або виникне в майбутньому, а фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. Судом встановлено, що договір від 24.05.2021 року (боржник [PERSON] ) включено до реєстру боржників від 24.12.2021 року, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру. Станом на день переходу права вимоги заборгованість позичальника становила 17\~156,25 грн. та включала: заборгованість за основним боргом 4500,00 грн., заборгованість за відсотками 12\~656,25 грн. Між ТОВ «Гоунфоу» та відповідачем 07.05.2021 року укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Гоунфоу» надав позичальнику [PERSON] на умовах зворотності, строковості, платності грошові кошти в розмірі 1300,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору сторони погодили, що строк користування кредитом складає 14 днів, зі сплатою відсотків за користування коштами з розрахунку 3,5 % на добу. Аналогічна ставка застосовується при користування кредитом у період понад 14 днів, починаючи з першого дня прострочення. В подальшому, 08.12.2021 року між ТОВ «Гоунфоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, відомості про які внесено за реєстром боржників та прийняті за актом прийому-передачі. Відповідно до розрахунку заборгованості, акту прийому-передачі реєстрів від 08.12.2021 року, витягу з реєстру боржників з відтворенням відомостей про договір кредиту від 07.05.2021 року, заборгованість позичальника за договором кредиту становила 6032,00 грн. та включала: заборгованість за основним боргом 1300,00 грн., заборгованість за відсотками 4732,00 грн. \~ \~ \~ \~ За нормою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У\~статті 3\~Закон\~\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~ (в чинній на час виникнення правовідносин редакції)\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Суд приходить до висновку, що, оскільки позичальник [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих сум кредиту, при цьому, право грошової вимоги, включаючи нараховані відсотки, правомірно набуто позивачем у справі, вимога про стягнення грошових вимог станом на день їх відчуження є обґрунтованими. Суд звертає увагу, що первісними кредитодавцями здійснено нарахування заборгованості як у період належного використання коштів, так і у період прострочення виконання зобов`язання, відповідно до погоджених сторонами умов. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У своїй постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як зауважувалось вище, при укладенні договорів сторони погодили строк дії таких договорів, а саме: протягом 25 та 14 днів відповідно, після спливу яких, у свою чергу, в розрізі тлумачень ст.ст. 626, 629, 631, 1050 ЦК України виникає зобов`язання з повернення усіє отриманої суми позики, а також нарахованих відсотків, визначених положеннями договору у вигляді оплати за правомірне використання коштів. Тим же договором сторонами підтверджено врегулювання правовідносин в разі прострочення виконання зобов`язання, а саме, через окрему відсоткову ставку - за кожен день прострочення виконя зобов`язання. Оскільки суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до\~ст.\~625 ЦК України,\~носять компенсаторний\~характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора, визначені положеннями договорів відсотки при простроченні виконання зобов`язання слід оцінювати як направлене на отримання майнової компенсації грошове заміщення, яке відповідає критеріям ч.2 ст. 625 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 2684,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved