Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

20.06.2022 року [PERSON] в особі представника - адвоката Ляховецького Т.І. звернулася до суду із позовом до ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» про захист права споживача шляхом стягнення збитку за невиконання договору про надання туристичних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів і захисту споживачів,. Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги позивача тим, що 23.01.2020 року [PERSON] уклала договір з ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» про надання туристичних послуг № 0072-20, за яким турагент зобов`язався забезпечити туриста комплексом туристичних послуг «Груповий тур до Мальти: « Травневі свята на Мальті з відпочинком на морі ». Позивач при підписанні договору сплатила передплату у розмірі 8 700,00 грн., що в еквіваленті становить 315Є (Євро). 20.03.2020 року відповідач по телефону повідомив про скасування туру. Позивач зверталася до відповідача із претензіями про повернення сплачених коштів, проте відповідач ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» на зв`язок не виходить, сплачену суму не повертає. Відповідно до договору турагент зобов`язаний повернути сплачені кошти після письмового звернення клієнта. За період з 28.04.2020 року по 10.06.2022 року відповідач прострочив виконання зобов`язання на 772 дня, за що має сплатити пеню в сумі 552,03 грн (8700х3%/365х772 дня=552,03). Позивач понесла витрати, пов`язані з правничою допомогою. Відповідно до договору про надання правничої допомоги позивач сплатила адвокату Ляховецькому Т.І. 5 000,00 грн., а отже, представник позивача просить стягнути з ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» на користь [PERSON] суму матеріального збитку за ненадані туристичні послуги в розмірі 9 252 грн. 03 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Ухвалою від 21.06.2022 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду спраив був повілмолений судом своєчасно та належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення по справі не заперечують. Предстаник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений судом своєчасно та належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що представник відповідача не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник тертьої особи - Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів і захисту споживачів у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав письмове пояснення, в якому зазначено, що позивач [PERSON] не зверталася до Держпродспоживслужби із відповідною заявою, а відповідно дана служба не здійснювала перевірки відповідача щодо можливого порушення прав чи законних інтересів позивача, крім того, просить дану справу розглядати за наявними матеріалами справи без участі представника Держпродспоживслужби. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої-третьої ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У частині першій ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до частин першої, другої ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм»). У ст. 23 Закону України «Про туризм» визначено, що ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цьогоЗакону. У статті 25 Закону України «Про туризм» встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Судом встановлено, що 23.01.2020 року між ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» та [PERSON] був укладений Договір про надання туристичних послуг № 0072-20 від 23.01.2020 року. Відповідно до п. 1.1. Договору турагент, за встановлену плату та замовленням туриста зобов`язується забезпечити туриста комплексом туристичних послуг: «Груповий тур до Мальти: « [INFO] ». Пунктом 2.1. Договору сторони визначили, що загальна вартість туристичних послуг становить 8 700,00 грн., що в еквіваленті становить 315Є (ЄВРО). Пунктом 2.2.1. Договору передбачено, що при підписані Договору Клієнтом сплачено суму у розмірі 8 700,00 грн. 29.01.2020 року на виконання умов Договору про надання туристичних послуг № 0072-20 від 23.01.2020 року, позивачем було внесено передплату у сумі 8 700,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 29.01.2020 року. Відповідно до п. 1.1. Договору дата туру: з 28.04.2020 року по 05.05.2020 року. Пунктом 2.3. Договору передбачено, що повна оплата вартості (100%) проводиться Клієнтом не пізніше 25.01.2020 року. 23.11.2021 року позивач направила засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» заяву про повернення коштів. 13.12.2021 року позивач направила засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» претензію про повернення коштів. Згідно з п. 5.1.1 Компанія несе матеріальну відповідальність перед клієнтом за невиконання умов даного Договору відповідно до чинного законодавства України. Станом на теперішній час кошти не повернуті, на зв`язок ТОВ «Такі Да Тревел» не виходить. Відповідно до пп. 6.4 п. 6 Договору визначено, що компанія зобов`язується повернути сплачені кошти клієнту за умови виконання всіх пунктів договору після письмового звернення клієнта за вказаними реквізитами протягом 25-ти банківських днів. Тобто, позивач у справі, [PERSON] надала суду докази того, що вона сплатила передплату турагенту ТОВ «ТАКІ ДА ТРЕВЕЛ» за надання туристичних послуг в сумі 8 700,00 грн. Відповідач умови договору не виконав, за що несе передбачену договором та законом відповідальність у вигляді відшкодування сплачених коштів. Згідно з пп. 5.1.1.1 п. 5.1 договору, Компанія несе матеріальну відповідальність перед клієнтом за невиконання умов даного договору відповідно до чинного законодавства України. Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист права споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до приписів статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач прострочив виконання послуги з 28.04.2020 по 10.06.2022 року на 772 дня, за що має сплатити пеню в сумі 552 грн. 03 коп. Позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом. Позивач просила суд покласти на відповідача судові витрати, пов`язані із витратами на правничу допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката Ляховецького Т.І., який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено копією ордеру на надання правничої допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, договором про надання правничої допомоги № 33/22 від 15.02.2022 року, актом виконаних робіт від 10.06.2022 року з детальним описом виконаних робіт, відповідно якого сума витрат на правничу допомогу склала 5 000, 00 грн. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з відповідним позовом на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача в дохід держави підлягає стягнення сума судового збору 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved