Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначив, що [INFO] померла його баба по лінії матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 квітня 2012 року серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області. За час життя баба заявника по лінії матері [PERSON] склала заповіт. Відповідно до заповіту, посвідченого 09 листопада 2007 року секретарем виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Книш С.М. та зареєстрованого в реєстрі за №316, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла заявнику - [PERSON] . Відтак, заявник є єдиним спадкоємцем відповідно до заповіту, інших спадкоємців немає. Заявник звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] 17 липня 2012 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито спадкову справу №471/2012. У 2022 році звернувшись до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заявнику було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON] , йому необхідно сплатити податок на спадщину за ставкою 5 відсотків від вартості спадщини та військовий збір у розмірі 1,5 відсотка. Отже, для підтвердження родинних стосунків між заявником та його бабою [PERSON] нотаріусу необхідно надати: свідоцтво про шлюб, або розірвання шлюбу, або зміну прізвища [PERSON] ; свідоцтво про народження матері заявника [PERSON] ; свідоцтво про шлюб батьків заявника - [PERSON] та [PERSON] . Однак оригінали вищевказаних свідоцтв були втрачені, а архівні дані - відсутні. Таким чином, заявник не має належного документу, який засвідчує факт родинного зв`язку, а відтак і ступеню спорідненості з померлою [PERSON] . Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть від 13 квітня 2012 року серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №15), є бабою по лінії матері [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні заяві, просив про задоволення вимог у повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] , вона виховувала свого онука, оскільки його мати рано померла. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] приходилась бабусею [PERSON] , вони проживали на одній вулиці з ним. В судове засідання представник заінтересованої особи Другої броварської державної нотаріальної контори не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду листа про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вислухавши пояснення заявника, взявши до уваги покази свідків, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у віці 102 роки померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 квітня 2012 року виконавчим комітетом Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 9). Згідно із заповітом [PERSON] , посвідченого 09 листопада 2007 року секретарем виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Книш С.М. та зареєстрованого в реєстрі за №316, спадкоємцем майна померлої є [PERSON] (а.с. 10). Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області за заявою заявника [PERSON] була відкрита спадкова справа №471/2012 від 17 липня 2012 року до майна померлої [INFO] [PERSON] (номер у Спадковому реєстрі: 53099671), що підтверджується витягом №31077580 від 17 липня 2012 року (а.с. 11). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с. 12). Згідно з даними вказаного витягу у графі відомості про матір вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Згідно із копією свідоцтва про народження від 03 червня 1976 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] . Отже, з огляду на викладене вбачається наявність розбіжностей у зазначенні імені по батькові померлої [PERSON] у різних правовстановлюючих документах. Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону породжувати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник має довести, що не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Ураховуючи те, що заявником надано суду достатньо доказів на підтвердження родинних відносин з [PERSON] , суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

Outcome: approved