Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 21.01.2011 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 47. Від даного шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з 2015 через зраду відповідача. Між сторонами зникли взаєморозуміння, взаємоповага, та спільні життєві інтереси. За таких обставин позивач вважає примирення та збереження сім`ї неможливим. Тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла її заява, згідно якої вона просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.01.2011, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 21.01.2011, про що зроблено актовий запис № 47 (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 17.06.2011 (а.с. 7). За змістом ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, шлюбні відносини сторони не підтримують. Ні позивач, ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання вона висловила в своїй заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved