Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2021 позивач успадкував після смерті своєї матері [PERSON] земельну ділянку площею 2,2427 га, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району. Дану земельну ділянку матір позивача [PERSON] 09.03.2010 року надала в оренду ФОП [PERSON] та склала з ним договір оренди строком на 10 років. Після смерті матері позивач, оформивши спадщину, вирішив самостійно обробляти земельну ділянку, повідомивши про це відповідача. Однак, [PERSON] відмовився повернути спадкове майно та повідомив, що його покійна матір 01.04.2019 року уклала договір оренди земельної ділянки із ФГ "ЧЕСТ-АГРО" строком на 15 років. Після відмови [PERSON] повертати земельну ділянку позивач звернувся до поліції із заявою по факту використання головою ФГ "ЧЕСТ-АГРО" [PERSON] завідомо підробленого документу, оскільки він доглядав матір з березня 2019 та вона знаходилась постійно за місцем проживання [PERSON] , а також не виявляла бажання знову передавати [PERSON] в оренду земельну ділянку. 31.01.2021 було призначено почеркознавчу експертизу із висновку якої слідує, що підписи у договорі оренди земельної ділянки №3 від 01.04.2019 року, в акті визначення меж земельної ділянки від 01.04.2019 року та в акті приймання-передачі земельної ділянки від 01.04.2019 року, виконано не гр. [PERSON] , а іншою особою. Таким чином договір оренди від 01.04.2019 року є неукладеним, тобто таким що не відбувся, що є підставою для повернення земельної ділянки. Крім того, згідно інформації державного реєстратора Уланівської сільської ради Хмільницького району слідує, що на підставі спірного договору оренди земельної ділянки, 01.04.2019 року було вчинено запис у державному реєстрі речових прав про виникнення у відповідача речового права на вказану ділянку строком до 01.04.2034 року, що є підставою для скасування запису про речове право у Державному реєстрі. Ухвалою суду від 14.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. В судове засідання сторони не з`явились від позивача та його представника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять задоволити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не направив, клопотань не заявляв. З огляду на наявність обставин. визначених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановив таке. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64156228 від 30.03.2021, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №250565240 від 30.03.2021 [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,2427 га, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області( копія на а.с. 8-9,10). 01.04.2019 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди спірної земельноїї ділянки строком до 01.04.2034 року та право оренди зареєстровано 03.04.2019 (а.с. 11-13,15) Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/1661-ПЧ від 08.02.2021- підписи у договорі оренди земельної ділянки №3 від 01.04.2019 року, в акті визначення меж земельної ділянки від 01.04.2019 року та в акті приймання-передачі земельної ділянки від 01.04.2019 року, виконано не гр. [PERSON] , а іншою особою ( копія на а.с. 20-35) Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Згідно ч.5 ст.126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованої відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально (статті 14 Закону). Відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ідповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Як встановлено судом, матір позивача [PERSON] не підписувала спірний договір оренди земельної ділянки № 3 від 01.04.2019 року, тобто не мала волевиявлення на передачу в оренду відповідачу належної їй на праві власності земельної ділянки, а відтак цей договір оренди не є укладеним. В оцінці застосування положень статей 203, 205, 215, 229233, 627, 638 ЦК України та статей 14, 15, 18 Закону України «Про оренду землі» за подібних правовідносин Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким правочин, який не вчинено (договір, який не укладено, зокрема, у цій справі підписаний не позивачем, а іншою особою) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (пункт 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Велика Палата Верховного Суду у даній постанові констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги [PERSON] та зобов"язати фермерське господарство "ЧЕСТ-АГРО" повернути позивачу спірну земельну ділянку, як таку, що використовується без належних правових підстав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано договір про надання правової допомоги від 26.12.2022 року, квитанцію № 142 від 26.12.2022 відповідно до якої загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 6000 гривень та акт (розрахунок) від 13.12.2023. Таким чином,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь [PERSON] , з урахуванням відсутності клопотання про зменшення судових витрат, \~підлягають стягненню\~судовий\~збір у\~розмірі 2147,20\~гривень,\~а також\~документально підтверджені\~витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Outcome: approved