Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірваний рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.12.2017. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні сина. Відповідач офіційно працевлаштований, є інвалідом II групи та отримує пенсію по інвалідності, має на утриманні інших малолітніх дітей. Просила стягнути аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/5 частки. У судовому засіданні 02.05.2023 позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що відповідач на сьогодні обіймає посаду судді, одержує достойну заробітню плату, є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, боргових зобов`язань щодо виплати аліментів не має, однак має на утриманні, окрім їх сина, ще трьох дітей. Зазначила, що в добровільному порядку відповідач сплачує аліменти на утримання їх спільного сина в частині від одного виду доходу - пенсії по інвалідності. Сума коштів, які відповідач добровільно перераховує з пенсії на утримання [PERSON] , є недостатньою для створення умов, необхідних для належного рівня життя сина. Зазначає, про те, що з 2019 року їх син [PERSON] перебуває на обліку у дитячого лікаря-невролога з приводу гіпердинамічного порушення поведінки, що також потребує додаткових витрат для його розвитку. Згідно з висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 15.12.2022 синові рекомендовано: заняття з практичним психологом та вчителем-логопедом, ігри та вправи розвитку дрібної моторики, розвиток всіх сторін мовлення, праця над фонематичною стороною мовлення, корекція вимови порушених звуків, розвиток фонематичного слуху, уявлення, робота з подоланням дислексії, дисграфії шляхом систематичних занять. Зазначила, що вона проживає разом з батьками-пенсіонерами, які отримують мізерну пенсію. Її мати є інвалідом ІІІ групи. Тому вона зобов`язна зі своєї заробітньої плати допомагати своїм батькам. Вважає, що боргові зобов`язання відповідача по кредитам не впливають на його обов`язок щодо сплати аліментів, а посилання щодо утримання мати-пенсіонерки, безпідставними, оскільки остання має статус судді у відставці та отримує сіддівську винагороду. У судові засідання відповідач [PERSON] не з`являвся, надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 24-26), заперечення (а.с. 72-74) та заяви про розгляд справи без його участі, в яких визнав позов частково, просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/12 частки. У відзиві посилався на те, що він є інвалідом ІІ групи, що змушує його періодично проходити лікування. Крім спільного з позивачкою неповнолітнього сина [PERSON] , на його утриманні перебуває донька [PERSON] , 2007 року народження, сини [PERSON] , 2020 року народження та [PERSON] , 2021 року народження. Крім того, посилався на те, що його дружина на сьогодні перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. До того ж, на його утриманні перебуває патчерка (донька від іншого шлюбу його дружини) [PERSON] , 2009 року народження. Його сім`я має статус багатодітньої родини. Донька [PERSON] проживає разом з його колишньою дружиною, за домовленістю з якою він добровільно надає кошти на утримання доньки. Посилався на те, що він в добровільному порядку надавав кошти на утримання [PERSON] , мати якого звернулась до суду про стягнення з нього аліментів. Крім того, посилався на те, що він має кредитні зобов`язання у розмірі 155 500 грн. Щомісяця він зобов`язаний сплачувати по 25 000 грн за зобов`язанням відповідно до цього договору. Також посилався на те, що має непрацездатну мати, 1945 року народження. Тому, на його думку, його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частки. Заперечував проти аргументів, висунутих позивачкою. Посилався на те, що позивачка не надала належних та допустимих доказів, щодо обгрунтування своїх позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року було розірвано (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 09.03.2016, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 4). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом II групи (а.с. 28). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ № 038692 від 29.09.2017 [PERSON] є інвалідом II групи безстроково (а.с. 29). Відповідно до довідки № 895 від 31.10.2022 відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності та сплачує з неї аліменти на користь [PERSON] (а.с. 40). Відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 30, 31, 32). Згідно з свідоцтвом про шлюб від 22 березня 2018 року серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб (а.с. 33). Відповідно до довідки № 37-585 від 03.11.2022 дружина відповідача перебуває у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.34). Сім`я відповідача має статус багатодітної, що підтверджується посвідченням посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 38). Згідно з довідки про доходи № 799 від 29.11.2022 [PERSON] нарахована заробітня плата за період з січня 2022 року по жовтень 2022 року у розмірі 802 587, 50 грн (а.с. 55). Крім того, відповідач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає 114 129,75 грн за період з січня 2022 року по листопад 2022 року. Судом встановлено, що сторони мають батьків, які є пенсіонерами, але жодна зі сторін не сплачує аліменти на утримання батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів з відповідача суд враховує наступне. Відповідач є дієздатною особою, є інвалідом ІІ групи, має постійне місце роботи, де отримує достойну заробітню плату, яка дозволяє йому утримувати себе, свою сім`ю, неповнолітню дитину від першого шлюбу [PERSON] , на утримання якої він в добровільному порядку надає кошти. За таких обставин, з урахуванням його доходів, відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частки від всіх видів його доходів на утримання малолітнього сина [PERSON] , який перебуває на обліку у лікаря-невролога. Суд критично оцінює посилання відповідача на його боргові зобов`язання, оскільки вони не впливають на його обов`язок щодо утримання малолітньої дитини. Суд бере до уваги те, що відповідач добровільно з одного виду доходу, а саме: з пенсії відраховував аліменти на утримання сина [PERSON] . Відповідач на підтвердження своїх тверджень, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частки, не надав до суду належних та допустимих доказів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотиву є відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Нормами ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) коп.

Outcome: approved