Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

27.03.2023 Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 753/11620/22 (провадження № 2/753/1528/23) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та фактичних витрат на ремонт автомобіля. У березні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Синюка С.Л. надійшла заява про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу та витрат на проведення судової авто-товарознавчої експертизи. Адвокат Синюк С.Л. зазначає, що розмір витрат, понесених за проведення судової авто-товарознавчої експертизи становить 5 000,00 грн, розмір витрат на правничу допомогу становить 5 000,00 грн та надав копію рахунку-фактури № 39-10-22 від 27.10.2022, копію квитанції від 28.10.2022, копію рахунку-фактури № 14 від 28.03.2023, копію квитанції від 28.03.2023, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 28.03.2023. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, однак представник позивача - адвокат Синюк С.Л. на електронну пошту суду подав клопотання про проведення судового засідання без його участі. Вивчивши доводи, викладені у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на таке. 30.09.2022 до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] із позовною заявою до 1. Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», 2. [PERSON] , в якій просить стягнути невідшкодовані витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Volkswagen Caravelle» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 46 770,42 грн. Ухвалою від 14.10.2022 суд відкрив провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до 1. Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», 2. [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та фактичних витрат на ремонт автомобіля; призначив підготовче засідання. Ухвалою від 05.12.2022 суд: - закрив провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до 1. Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», 2. [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та фактичних витрат на ремонт автомобіля в частині позовних вимог до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення страхового відшкодування; - приєднав до матеріалів справи заяву про уточнення позовних вимог, подану 01.12.2022 представником позивача та продовжив розгляд справи з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог; - закрив підготовче засідання у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та фактичних витрат на ремонт автомобіля. Рішенням від 27.03.2023 суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування у розмірі 21 138,55 грн, судовий збір у розмірі 496,50 грн, а всього - 21 635,05 грн. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Щодо вимог про розподіл витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На обґрунтування клопотання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду представник позивача - адвокат Синюк С.Л. надав суду: - копію рахунку-фактури № 14 від 28.03.2023; - копію платіжної інструкції № 0.0.2923747142.1 від 28.03.2023; - копію акта прийому-передачі наданих послуг від 28.03.2023; - копію договору № 18 про надання правової допомоги від 12.09.2022. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З розрахунку вартості наданих адвокатом послуг, який міститься в заяві про розподіл судових витрат, визначено вид наданих послуг, вартість години роботи, кількість годин роботи, а саме: - консультація позивача щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом, вартість однією години роботи - 1 000,00 грн, кількість годин - 1 година, вартість наданих послуг - 1 000,00 грн; - підготовчі дії (з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує позивач, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог, аналіз судової практики), вартість однієї години роботи - 1 000,00 грн, кількість годин - 2 години, вартість наданих послуг - 2 000,00 грн; - підготовка позовної заяви в суд (визначення підсудності розгляду позовної заяви, визначення складу учасників судового процесу; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання документів з додатками в суд та сторонам у справі), вартість однієї години роботи - 1 000,00 грн, кількість годин - 2 години, вартість наданих послуг - 2 000,00 грн. Згідно з копією акта прийому-передачі наданих послуг від 28.03.2023 до договору № 18 від 12.09.2022, адвокат Синюк С.Л. надав такі послуги: консультація по справі, збір та підготовка документів, аналіз законодавства, підготування, складання процесуальних документів по справі, копіювання, надсилання матеріалів, тощо, вартість наданих послуг складає 5 000,00 грн. Згідно з рахунком-фактурою № 14 від 28.03.2023 був сформований [PERSON] рахунок на оплату юридичних послуг відповідно до договору № 18 від 12.09.2022, вартість послуг - 5 000,00 грн. Згідно з копією платіжної інструкції 0.0.2923747142.1 від 28.03.2023 [PERSON] здійснила оплату адвокатському бюро «Синюк та партнери» за надану правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Отже, згідно з наданими копіями акта прийому-передачі послуг, рахунку-фактури, платіжної інструкції позивачка сплатила адвокату 5 000,00 грн за надані послуги з правничої допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial