Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення інфляційних сум, та 3 % річних від простроченої суми позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , 02.11.2007 року уклали кредитний договір №DNU0G40000001189, згідно якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 151500,00 грн на термін до 02.11.2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному, порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №JDNU0G40000001189. 27.04.2015 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідача. 09.10.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська було винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, що не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошових зобов`язань. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 17.02.2016 року становить у розмірі - 132755,19 грн, та яка у подальшому змінюється по періодам, які зазначені у розрахунку заборгованості та станом на 22.09.2022 року становить у розмірі - 122521,25 грн. Оскільки, з Відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2015 року, тобто за період з 02.11.2007 року по 17.04.2015 року, то за період після подання позовної заяви від 27.04.2015 року, з 17.02.2016 року по 22.09.2022 року Відповідач має заборгованість у розмірі - 116193.26 грн., яка складається з наступного: - 93534,31 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; - 22658,95 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» інфляційні суми, та 3 % річних від простроченої суми позики за кредитним договором №JDNU0G40000001189 від 02 листопада 2007 року в загальному розмірі 116193,26 грн за період з 17.02.2016 року по 22.09.2022 року, які складаються з: - 93534,31 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; - 22658,95 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Відповідач [PERSON] , надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимог він не визнає в повному обсязі та в їх задоволенні просить відмовити, позивачем пропущені строки позовної давності оскільки рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2015 року набрало законної сили 20.10.2015 року. Також позивачем вже реалізовано право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, оскільки вищевказаним рішенням суду встановлено, що позивач 31.07.2015 року направив на адресу відповідача вимогу якою вимагав протягом тридцяти днів з дня її одержання погасити прострочену заборгованість з попередженням про визнання терміну повернення кредиту таким, що настав у разі її не погашення. Так право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову прохає відмовити. Представник позивача надав суду відповідь на відзив в якій зазначив, що наявність рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2015 року не свідчить про припинення договірних правовідносин, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення: інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Вважає, що розрахунок заборгованості здійснено вірно та кредитний договір укладено відповідно до норм чинного законодавства. Також оскільки відповідно до п.10.1. кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тобто є чинний та продовжує свою дію, строки позовної давності позивачем не пропущені. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців з займаного житлового приміщення (справа № 199/3175/15-ц) вбачається, що цим рішенням суду позивні вимоги частково задоволенні та для задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , щодо погашення заборгованості за кредитним договором № DNU0G0000001189 від 02.11.2007 року станом на 17.04.2015 року у загальному розмірі 21 5956,29 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості в якому зазначено, що Відповідач за період з 17.02.2016 року по 22.09.2022 року з основної суми боргу має відшкодувати інфляційні суми, та 3 % річних від простроченої суми позики за кредитним договором №JDNU0G40000001189 від 02 листопада 2007 року в загальному розмірі 116193,26 грн, які складаються з: - 93534,31 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; - 22658,95 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Таким чином, з ухваленням у 2015 році рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, і таке рішення і на час розгляду даної справи відповідачем не виконано, а заборгованість за Кредитним договором - не погашена. Зобов`язання, яке існує у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк», є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, в тому числі, і інфляційних втрат. Так, позивач розраховував позивні вимоги про стягнення інфляційних сум, та 3 % річних від простроченої суми позики за період з 17.02.2016 року по 22.09.2022 року. Свого часу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Невиконання боржником грошового зобов`язання, яке встановлено на підставі рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (в резолютивній частині якого вказана заборгованість за кредитним договором, виконання якого забезпечується іпотекою) є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову / Постанова ВС у справі № 918/650/21 від 18 травня 2022 року/. Відповідачем у справі було заявлено про застосування позовної давності. Позивачем подано позов до суду 18 жовтня 2022 року, а тому позивні вимоги за період з 17.02.2016 року по 17.10.2019 року не підлягають задоволенню у зв`язку з застосуванням наслідків пропуску строків позовної давності (ст. 267 ЦК України). Крім того, згідно пункту 18 Розділу «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з вищезазначеним позивні вимоги за період з 24.02.2022 року по 22.09.2022 року не підлягають задоволенню. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за період з 18.10.2019 року по 23.02.2022 року, в наступному розмірі. Відповідно до ст.13 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд вирішує позивні вимоги про стягнення інфляційних збитків, та 3 % річних від простроченої суми позики виключно в межах позивних вимог заявлених позивачем. Так, згідно розрахунку позивача основна сума боргу за період з 18.10.2019 року по 23.02.2022 року неодноразово змінювалася /зменшувалася/. Позивач просить стягнути інфляційних збитки, та 3 % річних за такі періоди: -18.10.2019 до 03.11.2019 з суми боргу 125 496,11грн; -15.11.2019 до 03.12.2019 з суми боргу 124 901,13 грн; -13.12.2019 до 03.01.2020 з суми боргу 124 306,16 грн; -21.01.2020 до 03.02.2020 з суми боргу 123 711,19 грн; -14.02.2020 до 03.03.2020 з суми боргу 123 116,22 грн; -13.03.2020 до 23.02.2022 з суми боргу 122 521,25 грн. Розрахунок інфляційних збитків: Боргові періоди: Сума заборгованостіВалюта Дата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 125 496,11грн18.10.2019 року03.11.2019 року 124 901,13грн15.11.2019 року03.12.2019 року 124 306,16грн13.12.2019 року03.01.2020 року 123 711,19грн21.01.2020 року03.02.2020 року 123 116,22грн14.02.2020 року03.03.2020 року 122 521,25грн13.03.2020 року23.02.2022 року Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Розрахунок інфляційних збитків. Період Індекс інфляціїСукупний рівень інфляції Сума боргу Сума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції Листопад 2019100.1 125 496.11125 621.61125.50 Листопад 2019 - Грудень 2019100.1, 99.8 124 901.13124 775.98-125.15 Грудень 2019 - Січень 202099.8, 100.2 124 306.16124 305.66-0.50 Лютий 202099.7 123 711.19123 340.06-371.13 Лютий 2020 - Березень 202099.7, 100.8 123 116.22123 728.85612.63 Березень 2020 - Лютий 2022100.8, 100.8, 100.3, 100.2, 99.4, 99.8, 100.5, 101.0, 101.3, 100.9, 101.3, 101.0, 101.7, 100.7, 101.3, 100.2, 100.1, 99.8, 101.2, 100.9, 100.8, 100.6, 101.3, 101.6 122 521.25145 801.6723 280.42 Інфляційні збитки за вказані періоди складають: 125.50 - 125.15 - 0.50 -371.13 + 612.63 + 23 280.42 = 23 521.77 грн. Розрахунок 3% річних від простроченої суми: Відсоткова ставка:3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки 18.10.201903.11.201917125 496.113175.35 15.11.201903.12.201919124 901.133195.05 13.12.201903.01.202022124 306.163224.77 21.01.202003.02.202014123 711.193142.35 14.02.202003.03.202019123 116.223192.26 13.03.202023.02.2022713122 521.2537 180.08 Всього: 8 109.86 Всього: сума процентів від простроченої суми за період від 18.10.2019 року по 23.02.2022 року складає 8 109.86 грн. Отже, загалом з відповідача підлягають стягненню кошти в розмірі / 23 521.77 грн + 8 109.86 грн/ 31 631.63 грн, що складається з 3-х процентів річних від простроченої суми за період із 18.10.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 8 109.86 грн та інфляційних збитків за період із 18.10.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 23 521.77 грн. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно ст. 141. ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial