Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Балагурак В. В. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 02 грудня 2008 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банком на\~підставі Договору\~надання банківських\~послуг відкрито [PERSON] картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5500,00 гривень. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. В процесі користування кредитним рахунком позичальник не надала своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, внаслідок чого за кредитним договором виникла заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем позичальника [PERSON] є відповідач [PERSON] , який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлої позичальниці. Спадкування відбулося у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, адже відповідач не відмовився від спадщини у передбачений законодавством строк. Станом на дату смерті позичальника сума заборгованості за договором №б/н від 02 грудня 2008 року становить 5 473,03 гривень та складається з: 5 473,03 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту; 5 473,03 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 5 473,03 гривень за кредитним договором №б/н від 02 грудня 2008 року та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 06 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що відповідач отримав судову повістку 21 березня 2023 року. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволення з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено,\~що 02\~грудня 2008\~року [PERSON] \~підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а. с. 28). Згідно з\~наданим банком\~розрахунком заборгованість\~ [PERSON] \~за вищевказаним\~кредитним договором\~станом на\~05\~жовтня 2020\~року становить\~5\~473,03\~гривень та\~складається з: 5 473,03 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту; 5 473,03 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту. Наявність простроченої заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 7 - 18) та випискою за договором (а. с. 19-26). Також встановлено, що [INFO] позичальник [PERSON] померла. Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вид. 08 жовтня 2020 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а. с. 45). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною першою статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною третьою статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Установлено, що після смерті [PERSON] . Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області заведена спадкова справа на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк». Відомості про наявність спадкоємців померлої [PERSON] , які б прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою у спадковій справі відсутні (а. с. 77-79). Крім того, з витребуваної судом інформації про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) у житлі встановлено, що станом на дату смерті [PERSON] , тобто станом на 05 жовтня 2020 року, разом зі спадкодавцем було зареєстровано місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади підтверджується, що з 30 липня 2015 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] [ADDRESS] (а. с. 65). Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Досліджені судом матеріали справи дають підстави для висновку про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів того, що відповідач [PERSON] входить до кола спадкоємців померлої позичальниці [PERSON] . Відомості про прийняття ним спадщини, отримання у спадок будь-якого майна спадкодавця [PERSON] в справі відсутні. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно частиною першою статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За таких обставин суд, дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що такі витрати в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача, як сторони, якій відмовлено в задоволенні позову. \~\~

Outcome: dismissed