Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах від яких вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Позивачка зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, повноцінно дітей не утримує, у добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2023 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, проте просив розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 4600 гривень. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №3641 Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 30 травня 2017р.) та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №279 Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20 лютого 2019р.). На теперішній час сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач у добровільному порядку коштів для забезпечення потреб дітей не надає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обв`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч.1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається\~судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, сукупність доказів, які наявні в матеріалах справи, суд вважає, що дані факти свідчать про професійну діяльність відповідача в якості лікаря-офтальмолога, а також постійного отримання ним заробітку та можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім медицини» №3 від 17 квітня 2023р., згідно якої дохід [PERSON] за період з 12 січня 2023р. по 31 березня 2023р. склав 108 558,18 гривень та Довідкою про доходи ТОВ «Інтероко» від 18 квітня 2023р., згідно якої дохід відповідача за період з 12 січня 2023р. по 31 березня 2023р. склав 23\~324,25 гривень. Тобто, [PERSON] офіційно працевлаштований, має постійний дохід, мотивованого обґрунтування щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідач суду не надав, а тому суд вважає доцільним стягнення аліментів в спосіб в частці від доходів. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Частиною 1\~статті 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved