Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання за ним як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірний житловий будинок належав колгоспному двору, головою і єдиним членом якого, станом на 15.04.1991, була [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу він не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаного нерухомого майна. В судове засідання позивач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Солобковецької сільської ради, який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2003 (а.с. 10). Померла за життя була власником житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за [ADDRESS] , що підтверджується: випискою з погосподарської книги Солобковецької сільської ради № 8 за 1991-1995 роки про те, що будинок по [ADDRESS] рахувався за [PERSON] , будинок рахується колгоспним двором, земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не сформована, відомості про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відсутні (а.с. 25); даними погосподарської книги №8 (а.с. 8-9); даними технічного паспорту на вказаний житловий будинок (а.с. 15-22). Вирішуючи питання про належність [PERSON] вказаного житлового будинку суд враховує, що нерухомість збудована в сільській місцевості за правилами, які діяли на момент її будівництва, а сам будинок значиться зареєстрованим у погосподарських книгах. Позивач, будучи спадкоємцем [PERSON] за заповітом, прийняв спадщину, проте через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаного нерухомого майна. Дані обставини підтверджується: свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, посвідченими 21.12.2004 державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори Хмельницької області, зареєстрованими в реєстрі за №4103 та №4106 (а.с. 11, 13); відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії №16/01-16 від 30.01.2023 (а.с. 23). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, нерухомість збудована в сільській місцевості за правилами, які діяли на момент її будівництва, а сам будинок значиться зареєстрованим у погосподарських книгах, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і є спадкоємцем за заповітом, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За наведених обставин та враховуючи, що відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved