Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Сивак Т.М., звернулася в суд з позовом до відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., в якому просить: визнати такою, що припинена іпотеку за договором іпотеки від 24.10.2007, що був укладений між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. 24.10.2007 за №11908 та виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, реєстраційний номер обтяження 5901013; зняти заборону відчуження нерухомого майна, квартири [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна, зареєстрований у реєстрі за №5900959. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір. Для забезпечення виконання основного зобов`язання 24.10.2007 між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрований в реєстрі за №11908. Предметом іпотеки згідно даного договору іпотеки є квартира за [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна новим іпотекодержателем станом на даний час є ВАТ «Кредитпромбанк». Вона повністю виконала свої зобов`язання за кредитним договором та в повному обсязі повернула банку кредитні кошти. Будь-яких майнових претензій банк до неї не пред`являв та не має. Однак, своєчасно вона не отримала в банку довідку про погашення кредиту та не звернулася до нотаріуса щодо зняття заборони на нерухоме майно, так як не була обізнана із такими вимогами закону. 01.10.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис за №1000701110060002930 про державну реєстрацію припинення ВАТ «Кредитпромбанк». Відтак, банк, у якому вона отримувала кредит, ліквідований. Ліквідація банку здійснена без правонаступників. Інформація щодо кредитної справи позивача в описах справ банку, переданих на архівне зберігання до Національного банку України не зазначена. В документах банку, а саме: «Інвентаризаційний опис діючих кредитних договорів ВАТ «Кредитпромбанк» станом на 03.06.2015», «Додатку до Звіту про завершення ліквідаційної процедури ВАТ «Кредитпромбанк» в кредитному портфелі фізичних осіб станом на 03.06.2015», інформація по її кредиту відсутня. Вказана обставина підтверджується листом Національного банку України №20-0006/78563 від 10.11.2022. Крім того, та обставина, що в неї немає боргів перед ВАТ «Кредитпромбанк» підтверджується довідкою №78671 від 31.10.2022, виданою Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Наявність зазначеної заборони обмежує її права на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зазначила, що у зв`язку з ліквідацією банку, який надав повідомлення щодо заборони, відсутністю його правонаступника, вона не може отримати довідку про повне погашення кредиту, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на наведене та те, що основне зобов`язання за кредитним договором припинено у зв`язку з його виконанням у повному обсязі, а тому має бути припиненою й іпотека за договором іпотеки, просила задовольнити позов. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.12.2022 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. 02.02.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із змісту якого вбачається, що Постановою Правління Національного банку України № 151 від 02.03.2015 до категорії неплатоспроможних було віднесено ВАТ "Кредитпромбанк", па підставі якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив у даний банк тимчасову адміністрацію строком па три місяці з 03.03. року по 02.06.2015. Уповноваженою особою на тимчасову адміністрацію в ВАТ "Кредитпромбанк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Тімоніна Олександра Олексійовича. Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 червня 2015 р. № 353 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРЕДИТПРОМБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2015 № 112, "Про початок процедури ліквідації ВАТ "КРЕДИТПРОМБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ВАТ "КРЕДИТПРОМБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду па ліквідацію ВАТ "КРЕДИТПРОМБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Тімоніна Олександра Олексійовича. В подальшому, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 325 від 11 лютого 2020 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДИТПРОМБАНК». Відповідно до зазначеного рішення уповноваженою особою Фонду па ліквідацію ТІАТ «КРЕДИТІІРОМБЛІІК» з 25.02.2020 призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Луцьо Іллю Вікторовича, якому делеговані всі повноваження ліквідатора ВАТ «КРЕДИТІІРОМБАНК». Відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 01.10.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1000701110060002930 про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДИТПРОМБАНК», як юридичної особи, а отже, ліквідаційна процедура банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» припинено. Фонд гарантування здійснював заходи щодо виведення неплатоспроможного банку - ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» з ринку виключно відповідно до порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація по кредитах, рахунках, щодо руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. За даними ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» відсутня інформація про контрагента [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відповідно інформація про кредити та кредитні рахунки даного контрагента відсутня. Вказав, що Фонд гарантування є особою публічного права і відповідно до приписів статті 19 Конституції України він має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством, і за відсутності правових підстав не має права вчиняти будь-які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно (безпідставно). При цьому, неплатоспроможні банки та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є окремими суб`єктами права, самостійно існуючими юридичними особами. З моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій, які чітко визначені ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Таким чином, Фонд гарантування не є правонаступником неплатоспроможних банків, а відповідно не є стороною договорів, які укладалися між Банком та позивачем. З огляду на викладене, позивачу необхідно довести, що її права було порушено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому, відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 27.02.2023 судом зареєстровано письмові пояснення, подані відповідачем приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., у яких нотаріус зазначила, що приватний нотаріус не є учасником спірних відносин, що склалися щодо нерухомого майна за даним договору, договірні відносини щодо вказаного нерухомого майна з ним відсутні, він не є ані кредитором, ані боржником позивача, ані гарантом, ані поручителем. Також, приватний нотаріус не є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк», а тому залучення її до участі у справі як відповідача є необгрунтованим та безпідставним. Позивач не надала нотаріусу передбачених законодавством про нотаріат документів, необхідних для вилучення заборони. Сторони за договором іпотеки також не звертались до неї за припиненням договору іпотеки шляхом його розірвання, адже такий нотаріальний документ міг би бути підставою в нотаріуса для зняття заборони та вилучення запису про іпотеку на нерухоме майно. Вказала, що будь-якими її діями чи бездіяльністю як відповідача у справі, які б не відповідали вимогам законодавства, не порушено жодних прав, свобод чи інтересів позивача у справі. Зміст і характер відносин між учасниками справи підтверджують, що спір у позивача є саме з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо порушення ним права власності на квартиру внаслідок бездіяльності іпотекодержателя щодо зняття обтяжень. Позовна вимоги про визнання іпотеки такою, що припинена не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивач визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування чи припинення державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі чи не був залучений. При розгляді справи покладається на думку суду, просила справу слухати за її відсутності. 27.03.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив, подану представником позивача [PERSON] адвокатом Сивак Т.М. Згідно поданої відповіді на відзив представник позивача вказав, що після повного погашення позивачем кредитної заборгованості ні ПАТ «Кредитпромбанк», ні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не надіслали нотаріусу повідомлення про припинення іпотечного договору для зняття заборони відчуження майна. Отже, ПАТ «Кредитпромбанк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в період своїх повноважень, не виконали своїх зобов`язань щодо звернення до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження нерухомого майна, яка наразі є чинною, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. На даний час у зв`язку з повним погашенням кредитної заборгованості перестали існувати підстави заборони обтяження зазначеного нерухомого майна. Існування договору іпотеки та запису про заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є власністю Позивача, у Єдиному реєстрі, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та запису у Державному реєстрі іпотек порушує права позивача як власника, а саме право розпоряджатись належним їй майном на власний розсуд. Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та на думку позивача порушив її права, оскільки в період своїх повноважень не надіслав нотаріусу повідомлення про припинення іпотечного договору для зняття заборони відчуження майна. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.03.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] зазначила, що у 2007 році отримала кредит у ВАТ «Кредитпромбанк» на купівлю квартири. На забезпечення виконання вказаного кредитного договору між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено договір іпотеки. Свої зобов`язання за кредитним договором вона виконала протягом п`яти років з дати його укладення та повністю погасила кредит, однак не звернулася про скасування запису про іпотеку, оскільки вважала, що банк іпотекодавець зробить це самостійно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо у поданих поясненнях просила розгляд справи проводити без її участі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Як вбачається з інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №315032100 від 14.11.2023, квартира за [ADDRESS] , загальною площею 50 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] . На вказану квартиру накладено обтяження, а саме заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 5900959, зареєстровано: 24.10.2007 17:46:40 за №5900959, реєстратором: приватним нотаріусом Березій З.А., підстава обтяження: іпотечний договір, 11908, 24.10.2007, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., заявник: ВАТ «Кредитпромбанк». Крім того, на зазначену квартиру накладено обтяження у вигляді іпотеки, а саме реєстраційний номер обтяження 5901013, зареєстровано: 24.10.2007 17:50:33 реєстратором: приватний нотаріус Березій З.А., підстава обтяження: іпотечний договір, 11908, 24.10.2007, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., іпотекодержатель: ВАТ «Кредитпромбанк», розмір основного зобов`язання 8000 доларів США, строк виконання: 23.10.2015. З листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49-036-10850/21 від 06.08.2021, адресованого позивачу [PERSON] , вбачається, що ПАТ «Кредитпромбанк» здав, а архів Національного банку України прийняв на зберігання всі документи Банку, а також довідковий апарат до них. При приймання-передавання документів на зберігання до архіву Національного банку України складено відповідні акти, відтак наразі у Фонді відсутні всі первинні документи ПАТ «Кредитпромбанк». Фондом використовується програмний комплекс «Єдина операційна інформаційна система Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», який становить особою організаційно-технічну систему, призначену для комплексної автоматизації банківської діяльності неплатоспроможних банків, ліквідація яких здійснюється Фондом. Будь-яка інформацію щодо заборгованості [PERSON] у вказаній системі відсутня, відтак будь-які зобов`язання [PERSON] відповідно до інформації наявної у володінні та розпорядженні Фонду, перед ПАТ «Кредитпромбанк» станом на дату початку процедури ліквідації банку (03.06.2015) були відсутні. Як вбачається з листа Національного банку України №200-0006/78563 від 10.11.2022, адресованого представнику позивача адвокату Сиваку Т.М., кредитна справа (кредитний договір) позичальника [PERSON] в описах справ банку, переданих на архівне зберігання до Національного банку України, не зазначена. В документах банку, а саме: «Інвентаризаційний опис діючих кредитних договорів ВАТ «Кредитпромбанк» станом на 03.06.2015», «Додатку до Звіту про завершення ліквідаційної процедури ВАТ «Кредитпромбанк» в кредитному портфелі фізичних осіб станом на 03.06.2015» інформація по кредиту [PERSON] відсутня. Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №78671 від 31.10.2022, на запит [PERSON] , згідно бази АСВП на виконанні у Відділі виконавчі провадження про стягнення заборгованості із [PERSON] в користь держави, юридичних та фізичних осіб не перебувають. Згідно частини першої\~статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст. ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням та закінченням строку дії іпотечного договору. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання пункту 6.1. глави 15 розділу II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Судом встановлено, що позивачем виконано умови основного (кредитного) договору, на виконання якого було укладено іпотечний договір, також на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що строк іпотечного договору закінчився 23.10.2015, що в сукупності свідчить про наявність підстав, передбачених до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», для визнання іпотеки припиненою. Доказів протилежного судом не здобуто та сторонами не надано. Як вбачається зі змісту Постанови Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 500/4127/16-ц (провадження №61-22142св18), правильним є висновок про те, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано у зв`язку з повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з боржників всієї суми заборгованості за цим договором, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі ст.559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки). Згідно правового висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі N 711/4556/16-ц, провадження N 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач [PERSON] виконала у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, кредитне зобов`язання припинилося, що зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер, беручи до уваги, що строк іпотечного договору закінчився, у зв`язку з чим вимоги позову про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони відчуження майна, вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є обґрунтованими, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Стосовно доводів представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про те, що Фонд гарантування не є правонаступником неплатоспроможних банків, а відповідно не є стороною договорів, які укладалися між Банком та позивачем, суд зазначає наступне. Так, установивши, що [PERSON] виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не виконав вимоги закону щодо вчинення відповідних дій з припинення іпотеки у зв`язку із повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, що було його обов`язком, а також те, що банк на час звернення з цим позовом ліквідовано, суд дійшов до висновку про необхідність захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання припиненою іпотеки, що у свою чергу є підставою для зняття обтяження з нерухомого майна, у зв`язку з припиненням у позивача зобов`язань за кредитним договором. При цьому, судом\~при вирішенні спору не встановлено, що банк відступив право вимоги за договором іпотеки іншій особі, чи звертався до позичальника з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто відсутні жодні докази того, що позивач є зобов`язаною особою за договірними відносинами. Стосовно позовних вимог позивача до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. В даному випадку приватний нотаріус діє на виконання делегованих повноважень державного реєстратора, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, тобто приватний нотаріус вчиняє нотаріальну дію. При цьому, нотаріус є публічно особою, якій державною надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою наданням їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а тому не може порушувати цивільний прав, які є змістом цих відносин. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі\~\~№ 338/180/17, провадження № 14-144цс18 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. З урахуванням конкретних фактичних обставин справи, суд вважає, що заявлені у цій справі позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як спрямовані на ефективне відновлення її порушених прав.

Outcome: approved