Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод і визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] . Просить встановити наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином: зобов`язати [PERSON] забезпечувати спілкування батька [PERSON] з сином засобами мобільного, телефонного та іншого способу (Viber, Skype тощо) зв`язку; встановити графік побачень та спілкування батька з сином у такий спосіб: 1-ий і 2-ий тиждень місяця цілодобово за місцем проживання батька [PERSON] , без присутності матері. Зустріч дитини з батьком та матір`ю проводити на Театральному майдані м. Тернопіль, біля центрального входу біля Тернопільського академічного обласного українського драматичного театру ім. Т.Г. Шевченко. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що в шлюбі з [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано та рішенням суду визначено місце проживання неповнолітньої дитини разом із матір`ю. За заявою позивача органом опіки і піклування встановлено порядок участі батька у вихованні дитини. Вказує, що відповідачка тривалий час не виконує встановленого графіку участі батька у вихованні сина, чинить перешкоди у їх побаченнях та спілкуванні в цілому. З серпня 2022 року через неналежну поведінку матері позивач не зустрічався та не спілкувався з сином. Неодноразово позивач звертався до заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Тернопільської міської ради та до органів поліції щодо вчинення йому перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з сином. Вказує, що між батьком та сином наявний тісний психологічний зв`язок. Син потребує батьківської опіки, турботи та виховання, тому графік участі у вихованні повинен передбачати можливість тривалішого, ніж кілька годин на тиждень, спілкування батька і сина. З цих підстав, просить позов задоволити. Ухвалою судді від 12 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 січня 2023 року. Протокольною ухвалою суду від 09 березня 2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Окрім того, вказав, що в присутності матері він не може спілкуватися з дитиною, оскільки вона його провокує. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив суд позов задоволити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачки не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечили проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] перебув у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2021 року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 квітня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 841. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року у справі № 607/5403/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 29 березня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року у справі № 607/10255/21 визначено місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року № 530 затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого рекомендовано батькові [PERSON] брати участь у вихованні дитини [PERSON] відповідно до графіку спілкування в такі дні: щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.30 год.; II-IV суботи місяця та I-III неділі місяця з 16.00 год. до 20.00 год. Побачення повинні відбуватися в місцях культурно розважального характеру, за бажанням дитини та без присутності матері [PERSON] . Рекомендовано батькові не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її. Рекомендовано матері [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. 12 серпня 2022 року, 21 вересня 2022 року та 23 листопада 2022 року, 11 січня 2023 року [PERSON] звертався з заявами на ім`я заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради про те, що [PERSON] чинить перешкоди у вихованні дитини, у зв`язку з чим він довготривалий час не бачить рідного сина. У відповідь на вказані заяви заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] повідомлено: 1) відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 07 вересня 2022 року малолітній [PERSON] проходить медичне обстеження та лікування. Після проходження обстеження та відповідного лікування [PERSON] зможе зустрічатись з сином відповідно до встановленого графіку побачень. 2) Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 26 вересня 2022 року, вона не чинить жодних перешкод у вихованні дитини, лише просить відвідувати дитину у відповідності до встановленого графіку побачень рішенням виконавчого комітету від 31 травня 2021 року № 178. 10 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся із заявою в до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в якій повідомив про чинення йому [PERSON] перешкод у спілкуванні з сином, у відповідь на яку 18 жовтня 2022 року останньому повідомлено, що в ході проведеної перевірки з громадянкою [PERSON] проведено роз`яснювальну бесіду не чинити перешкод батькові у спілкуванні з дитиною, недопущення фактів прояву домашнього насильства. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2022 року у справі № 607/15830/22 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] , про видачу обмежувального припису. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2022 року у справі № 607/899/22, в задоволенні позову щодо виключення запису про батька [PERSON] з актового запису №841 від 19.04.2019 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області - відмовлено. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313242786 від 25 жовтня 2022 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2023 року № 276 затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного висновку, Орган опіки та піклування рекомендує [PERSON] здійснювати свою участь у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до графіку спілкування, встановленого органом опіки та піклування Тернопільської міської ради № 530 від 30 червня 2021 року. Побачення повинні відбуватися в м`ясцях культурно розважального характеру, без присутності матері за бажанням дитини. У висновку зазначено, що батько дитини [PERSON] на засідання комісії не з`явився. 20 січня 2023 року працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] в будинку який складається з чотирьох кімнат загальною площею 100 м.кв. Будинок відповідає санітарно-гігєнічним вимогам з усіма комунальними зручностями. Для дитини відведена окрема кімната, наявне місце для сну і відпочинку, одяг відповідного віку, стіл та дитячі іграшки. Мати дитини на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилася. 20 січня 2023 року на адресу управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшла заява [PERSON] , в якій повідомлено, що вона разом із дитиною [PERSON] перебувають за межами території країни. Також відповідачем зазначено про те, що побачення з дитиною не відбуваються у зв`язку із воєнними діями в Україні, на даний час дитина перебуває у безпеці, життю та здоров`ю нічого не загрожує, [PERSON] у своїй заяві повідомляє, що побачення сина з батьком відновляться після закінчення воєнних дій на території України, підтримує графік встановлений висновком органу опіки та піклування затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 530 від 30 січня 2021 року, а саме: щовівторка з 17.00 год. до 19.30. год; щочетверга з 17.00 год. до 19.30 год; ІІ-ІV субота місяця з 16.00 по 20.00 год; І-ІІІ неділя місяця з 16.00 по 20.00 год. З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, наданих позивачем, встановлено, що відповідачка неодноразово в час, коли за рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради мали відбуватися побачення [PERSON] з сином, не відповідала на телефонні дзвінки позивача та за місцем проживання з сином була відсутня, у зв`язку з чим зустрічі не відбувалися. Окрім того, з досліджених відеозаписів видно, що при зустрічах з батьком дитина поводить себе вільно, знає його, називає його татом, грається з ним, весела. Натомість, з відеозапису, який відображає обставини подій 25 вересня 2022 року встановлено, що [PERSON] забирала дитину від позивача, намагалася уникнути контакту сина з батьком, називала останнього «чужим дядьком». Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між дитиною та батьком. ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Згідно вимог статті 157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у статті 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (стаття 114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до частин другої та третьої статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається із частини першої статті 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до частини другої статті 158 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно вимог частини першої статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини другої статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд може визначати способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо). Як вбачається з положень частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновки суду по суті заявлених вимог. Як видно із доводів позовної заяви, пояснень позивача, досліджених судом доказів, між сторонами існує спір щодо спілкування батька із сином. З урахуванням того, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо участі батька у вихованні сина, такий спір повинен бути вирішений судом, а тому слід суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод позивача в спілкуванні та вихованні дитини, та визначення його способу участі у вихованні дитини підлягають до задоволення. (подібна правова позиція висловлена постановах ВС від 22 липня 2020 року у справі №295/13297/18 та 12 лютого 2020 року у справі № 638/19703/17). Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з батьком. Позбавлення позивача права щодо участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину [PERSON] родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Тому, суд вважає, що відповідачку слід зобов`язати не чинити перешкод у спілкуванні з сином та визначити спосіб спілкування позивача та його участі у вихованні сина. Визначаючи графік участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, суд частково враховує висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради, інтереси дитини, її вік, розпорядок дня, а також пояснення батька дитини, його бажання більше часу провадити із своїм сином. Крім цього, суд враховує якнайкращі інтереси та права дитини. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, а матеріали справи таких доказів не містять. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що побачення дитини із батьком слід проводити в такі дні: щовівторка з 16.30 год. до 19.30 год.; щочетверга з 16.30 год. до 19.30 год.; кожної другої та четвертої суботи місяця з 12.00 год. до 20.00 год.; кожної першої та третьої неділі місяця з 12.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання чи перебування батька з можливістю відвідування протягом цього часу розважальних, культурно-масових, освітніх, спортивних та оздоровчих заходів, без присутності матері. В інші дні місяця, побачення можуть відбуватися з попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] . При цьому, встановлюючи зазначений графік участі позивача у спілкуванні з дитиною, суд вважає, що саме такий графік спілкування позивача із своїм сином буде найкраще враховувати інтереси самої дитини, її життя, зайнятість у процесі здобуття нею в майбутньому дошкільної освіти, дозвіллі та відпочинку. Судом враховано, що, із досліджених доказів, можна зробити висновок, що між батьком і сином є психологічний зв`язок, син знає свого батька та добре до нього відноситься. Суд при ухваленні рішення враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, визначивши спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина, що не суперечить інтересам саме дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Враховуючи вищевикладене, слід зобов`язати [PERSON] не порушувати графік побачень, приділяти дитині [PERSON] увагу і турботу, виховувати його, слідкувати за станом його здоров`я та зобов`язати [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. На думку суду, такий порядок побачень буде достатнім для реалізації права позивача на спілкуватися із сином. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки інший спосіб участі у вихованні дитини який запропонований позивачем в позовній заяві, не відповідатиме інтересам дитини, його звичному розпорядку дня, віку, можливості навчання та відпочинку, та не сприятиме емоційно-психологічному стану дитини. Слід зазначити, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні дитини за певних обставин може бути змінений у майбутньому або за домовленістю сторін, або за рішенням суду, якщо цього будуть вимагати інтереси дитини. На підставі наведеного,

Outcome: partial