Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2020 року о 17:30 в м. Києві на Русанівській набережній, 10 сталася дорожньо- транспортна пригода (далі- ДТП) за участю автомобіля «NISSAN ALMERА» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] . У результаті ДТП автомобіль «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] був пошкоджений, а його власнику завдано матеріальної шкоди. Після вчинення ДТП, відповідач не дочекавшись приїзду працівників поліції, покинув місце ДТП. Вказані обставини встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №755/7166/20, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КупАП. 22 серпня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1844448 (далі-Поліс). Строк дії Полісу з 22 серпня 2019 року до 21 серпня 2020 року . Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль «NISSAN ALMERА» реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1844448 позивач визнав настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченго транспортного засобу за заподіяння пошкодження частин деталей автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] , які сталися 14 травня 2020 року, страховим випадком та призначив страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять), грн. 06 коп. Розмір суми страхового відшкодування здійснювався ТДВ СК « Кредо» таким чином: відповідно до звіту №1933880/05/20 від 04 червня 2020 року щодо проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер [NUMBER] склала 48233, 41 грн. Франшиза згідно з позовом складає 00, 00 грн. Відповідно до заяви власника автомобіля TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] про узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 30 січня 2020 року, вартість відшкодування за наслідками ДТП склала 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять), грн. 06 коп. Згідно з умовами Полісу сума страхового відшкодування , яка підлягала виплаті потерпілій особі за вирахуванням франшизи становить 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять), грн. 06 коп. 26 червня 2020 року платіжним дорученням №1651 страхове відшкодування у розмірі 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять ), грн. 06 коп. було виплачено позивачем потерпілій особі - [PERSON] . Таким чином, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять), грн. 06 коп. відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 лютого 2022 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку « за закінченням терміну зберігання». Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1844448 (далі-Поліс). Строк дії Полісу з 22 серпня 2019 року до 21 серпня 2020 року . Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль «NISSAN ALMERА» реєстраційний номер [NUMBER] . 14 травня 2020 року о 17:30 в м. Києві на Русанівській набережній, 10 [PERSON], керуючи автомобілем «NISSAN ALMERА» реєстраційний номер [NUMBER] , не впевнившись у безпечності руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стан проїздної частини, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспорттим засобом «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження автомобілів, заподіяння матеріальних збитків та порушення п.а. 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №755/7166/20 [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду становить 340 грн. Також визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КупАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду становить 255 грн. Згідно вказаної постанови [PERSON] залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з положеннями ст.36 КупАП [PERSON] остаточно призначено стягнення у вигляді штрафу розміром двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду становить 340 грн. Відповідно до з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. 01 червня 2020 року до позивача звернувся власник транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. Страхове відщкодування просив перерахувати СТО « Восток» ФОП - [PERSON] . Згідно із звітом №1933880/05/20 про оцінку колісного транспортного засобу від 04 червня 2020 року, складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали склала 48 233, 41 грн. Відповідно до акта виконаних робіт по ремонту автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] від 09 червня 2020 року, складеного ФОП - [PERSON] загальна вартість робіт та матеріалів склала 46 700 (сорок шість тисяч сімсот гривень), 00 коп. Згідно з рахунком про оплату № ОЛ 0006360 від 09 червня 2020 року ТДВ СК «Кредо» здійснило виплату ремонту автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 46 700 (сорок шість тисяч сімсот гривень), 00 коп. СТО «Восток» ФОП - [PERSON] . 09 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» із заявою про узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, у якій узгодив суму відшкодування за наслідками ДТП у розмірі 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять грн), 06 коп., та просив перерахувати суму страхового відшкодуваня СТО «Восток» ФОП - [PERSON] . Так, на підставі страхового Акта №54-14154959/1121 від 26 червня 2020 року ТДВ «Страхова компанія «Кредо» перерахувало СТО «Восток» ФОП - [PERSON] 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять грн), 06 коп. страхового відшкодування, що підтверджено платіжним дорученням № 1651 від 26 червня 2020 року . 01 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою Претензією про компенсацію виплаченого страхового відшкодування, в якій запропонував відповідачу протягом 30 днів з моменту отримання цієї претензії сплатити на користь ТДВ «Страхова компанія «Кредо» страхове відшкодування в розмірі 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять грн), 06 коп. за наслідками ДТП від 14 травня 2020 року. Між тим, вказана претензія залишилася поза увагою відповідача та в добровільному порядку останнім не сплачена. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що: Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихзасобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 38.1.1.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що, цивільно-правова відповідальність відповідача, винуватця у ДТП, на момент вчинення ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «СГ «Кредо», а саме транспортний засіб марки «NISSAN ALMERА» реєстраційний номер [NUMBER] ,, на підставі страхового полісу № АО/1844448. Як встановлено Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №755/7166/20 [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. На цій підставі позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Товариство з додатковою відповідальністю «СГ «Кредо» здійснило відшкодування СТО «Восток» ФОП - [PERSON] 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять грн), 06 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 1651 від 26 червня 2020 року . Оскільки відповідач є винним в ДТП особою, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, то до позивача перейшло право вимоги (регресу) до відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 410 (сорок три тисячі чотириста десять грн), 06 коп. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2 270, 00 (дві тисячі двісті сімдесять) грн.

Outcome: approved