Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

03 листопада 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 05 березня 2021 року між ТОВ "ФК "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 1268752. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, у [PERSON] виникла заборгованість у загальному розмірі 15551,73 грн. (що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу - 5000,00 грн. та сумою заборгованості за відсотками - 10551,73 грн.) 14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та позивачем було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги, зокрема, до боржника [PERSON] у розмірі 15551,73 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за зазначеним кредитним договороми у розмірі 15551,73 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/13555/22 між суддями від 03 листопада 2022 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 04 листопада 2022 року. Ухвалою суду від 30 листопада 2022 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 01 грудня 2022 року представником позивача до суду було подано заяву про усунення недоліків (вх. № 57493). Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду 12 грудня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року надіслано запит до Державної міграційної служби України щодо надання інформації про останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача. 18 січня 2023 року до суду надійшла інформація від ДМС на виконання вимог ухвали суду від 13 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 15 березня 2023 року на 10:00 год. Ухвалою суду від 15 березня 2023 року судове засідання було відкладено на 26 квітня 2023 року на 10:00 год у зв`язку із неявкою сторін. У судове засідання 26 квітня 2023 року учасники справи не з`явились. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Судова повістка адресована відповідачу, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та інші процесуальні документи надсилались відповідачу за адресою його останнього відомого місця проживання: [ADDRESS] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 березня 2021 року між ТОВ "ФК "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 1268752, відповідно до якого, сума кредиту - 4550,00 грн., строк дії кредиту - 17 днів до 22 березня 2021 року. Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 11 договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно умов договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджених умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Позичальнику надано в борг позику в сумі 4550,00 грн. зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99% в день строком на 17 днів. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбаченаст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 4.1. п. 4 Договору позики). Також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (п.п. 4.2. п. 4 договору позики). Відповідно до п. 5 договору позики цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та позивачем було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "1 безпечне агенство необхідних кредитів" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників №3 від 16 серпня 2021 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1268752 в сумі 15551,73 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 551,73 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з п. 1.3. договору факторингу, Фактор зобов`язуються направити, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку №3 до цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору. На виконання п. 1.3. договору факторингу, згідно вимог ст.ст. 512 - 514,516 ЦК України, на адресу [PERSON] , зазначену в Договорі позики, ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно п. 3.7. договору факторингу, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Договорами позики, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора. Таким чином, в разі сплати [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ "ФК"1 безпечне агентство необхідних кредитів" чи сплата такої позивачу після укладання договору факторінгу. Таким чином, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 1268752 від 05 березня 2021 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, її паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. Отже з цього можна зробити висновок, що відповідач була належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача за період з 16 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року за кредитним договором № 1268752 від 05 березня 2021 року становить 15551,73 грн. (5000,00 грн. по кредиту, 10551,73 грн.- по відсотках). Поряд з цим, судом встановлено, що відповідач отримав від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитні кошти в розмірі 4550 грн, а не 5000 грн. Вказане підтверджується умовами договору позики від 5 березня 2021 року. Залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 8 листопада 2022 року вказав позивачу на необхідність зазначення обгрунтування заявлених ним вимог саме в розмірі 5000 грн. В письмовій заяві позивача від 30 листопада 2022 року було зазначено, що як тільки позивач отримує від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» інформацію щодо розміру суми основного боргу, вона буде надана суду. Проте станом на 9 травня 2023 року обгрунтований розрахунок суми боргу саме в розмірі 5000 грн суду від позивача не надходив. Отже, з огляду на зазначене вище, з урахуванням того, що відповідач отримав у кредит кошти саме в розмірі 4550 грн, а не 5000 грн, а матеріали справи не містять жодних доказів того, чому основна сума боргу визначена позивачем в розмірі 5000 грн, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 10551,73 грн., долучаючи до позову розрахунок заборгованості. Однак в даному розрахунку відсутні будь-які дані щодо періоду нарахування відсотків за користування коштами, розміру відсоткової ставки тощо. Вказані обставини також зазначались судом в ухвалі про залишення позову без руху, проте у письмовій заяві позивача від 30 листопада 2022 року було зазначено, що як тільки позивач отримує від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» інформацію щодо розміру суми відсотків та порядку їх нарахування, вона буде надана суду. Проте станом на 9 травня 2023 року обгрунтований розрахунок відсотків у розмірі 10551,73 грн суду від позивача не надходив. При цьому суд зазначає, що договором позики № 1268752 від 05 березня 2021 року не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 17 днів. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти,а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже з врахуванням викладеного слід дійти висновку, що за договором позики № 1268752 від 05 березня 2021 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 17 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договорів щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 1539,26 грн.(4550/100х1,99%х17). Враховуючи викладене, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок щодо заборгованості по кредиту є таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому не приймає його до уваги як належний та допустимий доказ. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами у справі, тому вони підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 1268752 від 05 березня 2021 у розмірі 6 089,26 грн. (4550 грн. по тілу кредиту+1539,26 грн. по відсотках). Відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial