Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 19.08.2009 розірвано. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . У 2022 році дочка [PERSON] поступила на денну форму навчання на контрактній основі Львівського медичного університету. Відповідно до договору про навчання у Львівському медичному університеті, плата за навчання здійснюється студентом на умовах попередньої оплати й перший навчальний рік становить 30 800 грн. У січні 2023 року позивачку було повідомлено про додаткову суму оплати у сумі 3542 грн. Таким чином нею оплачено вартість навчання у розмірі 34 685,40 грн. Дані витрати понесені позивачем в період, коли дочка була ще неповнолітньою. Відповідач відмовляється приймати участь у розподілі даних витрат. Тому просила стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат в розмірі 17 342,70 грн. На даний час дочка є повнолітня. Продовжує навчання у Львівському медичному університеті на денній формі навчання на контрактній основі, стипендії не отримує. Термін закінчення навчального закладу червень 2027 року. Навчання у медичному університеті потребує значних коштів на придбання літератури, медичного матеріалу, медичного одягу. Освітній процес відбувається як в очній так і в дистанційній формі, а тому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, харчування. Також є побутові витрати та витрати на одяг, взуття. Дочка стипендії не отримує, оскільки навчається на контрактній формі, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток і забезпечувати себе. Позивачка сама невзмозі забезпечити дочку, її доходи є нестабільними і невеликими, вона ніде не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки в зв`язку з її навчанням, за таких обставин позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] - [INFO] у розмірі частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 11.04.2023 і проводити протягом навчання, але не більше як до 23 років. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19.08.2009 розірвано, що підтверджується фотокопією Свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). За час перебування в зареєстрованому шлюбі у позивачки [PERSON] з відповідачем народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). У 2022 році дочка [PERSON] поступила на денну форму навчання на контрактній основі Львівського медичного університету (а.с.9). Відповідно до договору про навчання у Львівському медичному університеті, плата за навчання здійснюється студентом на умовах попередньої оплати й перший навчальний рік становить 30 800 грн. (а.с.10). У січні 2023 року позивачку було повідомлено про додаткову суму оплати у сумі 3542 грн. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Позивачем підтверджено понесення додаткових витрат на дитину в розмірі 34 685,40 грн., які зумовлені навчанням дитини, що підтверджується фотокопіями квитанцій (а.с.11,12,13) Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У зв`язку із чим вимога про стягнення цих витрат із відповідача підлягає задоволенню. Із відповідача [PERSON] слід стягнути 17342,70 грн. додаткових витрат на користь [PERSON] , що становить половину від понесених позивачем витрат на навчання дочки. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд виходить із наступного. Судом встановлено, що дочка [PERSON] , [INFO] продовжує навчання у Львівському медичному університеті на денній формі навчання на контрактній основі, стипендії не отримує. Термін закінчення навчального закладу червень 2027 року ( а.с. 9). Дочка [PERSON] перебуває на утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання в зв`язку з навчанням. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, дочці сторін [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання у вищому закладі на денній формі навчання, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка навчається, у розмірі частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 15.03.2023 і проводити протягом навчання, але не більше як до 23 років. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітньої дочки. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема, 1073,60 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного ст.ст.180, 182, 184, 185, 198-201 СК України,

Outcome: approved