Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 18 вересня 2005 року. Від шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки та непорозуміння. Вони перестали бути родиною, втратили почуття довіри, взаємодопомоги і підтримки, у них протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивачка зазначає, що протягом останніх 15 років через різні погляди на сімейне життя з відповідачем постійно виникали сварки, у зв`язку з чим вона не вбачає шляхів нормалізації подружніх відносин в майбутньому. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені ще у 2007 році. Оскільки подальше подружнє життя є неможливим, можливості зберегти сім`ю немає, позивачка просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивачка в судове засідання 09.05.2023 р. не з`явилась, у заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов задовольнити. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання 09.05.2023 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.04.2023, відзиву на позовну заяву не подав, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 вересня 2005 року, місце реєстрації: виконавчий комітет Бережанківської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.6). Від даного шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено,\~що між\~сторонами припинено\~сімейні стосунки,\~шлюб існує\~формально:\~подружжя шлюбних відносин не підтримує, протягом тривалого часу проживає окремо, спільного господарства не веде. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати суд залишає за позивачкою на її клопотання. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved