Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

21 листопада 2022 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів посилаючись на те, що її донька [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 22.07.2010 року шлюб між донькою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу їхній малолітній син [PERSON] залишився проживати з матір`ю. В 2014 році [PERSON] привезла онука на Україну та поїхала до Росії. [INFO] донька позивачки - [PERSON] померла на території РФ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті доньки, малолітній онук [PERSON] проживає з [PERSON] та знаходилася повністю на її утриманні, адже відповідач не приймав і не приймає участі у вихованні дитини, не надавав і не надає жодної матеріальної допомоги. На даний час [PERSON] навчається в спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №7 м. Хмельницького з 1-го класу по теперішній час. Навчанням та вихованням дитини займалась його мати [PERSON] та баба [PERSON] . Батько [PERSON] навчанням та вихованням дитини не займався, не цікавився успіхами, жодного разу в школі не був, з учителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. [PERSON] є громадянином РФ та проживає на її території. [PERSON] намагалась встановити зв`язок з її колишнім зятем гр. [PERSON] близько п`яти років, але через повномасштабну війну на території України, яку розпочала Російська Федерація зв`язок з відповідачем встановити не можливо. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, позивачка просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надали висновок про неможливість підготовки висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, просив справу слухати у його відсутність у разі позбавлення відповідача батьківських прав не заперечували щодо призначення [PERSON] піклувальником [PERSON] . Із згоди позивачки суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 22.07.2010 року шлюб між донькою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу їхній малолітній син [PERSON] залишився проживати з матір`ю. В 2014 році [PERSON] привезла онука на Україну та поїхала до РФ. [INFO] донька позивачки - [PERSON] померла, на території РФ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті доньки, малолітній онук [PERSON] проживає з [PERSON] та знаходилася повністю на її утриманні, адже відповідач не приймав і не приймає участі у вихованні дитини, не надавав і не надає жодної матеріальної допомоги. Окрім того, відповідач взагалі не приймав участі у вихованні сина та не цікавився його життям, зокрема навчанням. На даний час [PERSON] навчається в спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №7 м. Хмельницького з 1-го класу по теперішній час. Навчанням та вихованням дитини займалась його мати [PERSON] та бабусі [PERSON] .. Батько [PERSON] навчанням та вихованням дитини не займався, не цікавився успіхами, жодного разу в школі не був, з учителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. [PERSON] є громадянином РФ та проживає на її території. [PERSON] намагалась встановити зв`язок з її колишнім зятем гр. [PERSON] близько п`яти років, але через повномасштабну війну на території України, яку розпочала Російська Федерація зв`язок з відповідачем встановити не можливо. [PERSON] проживає разом із бабою по [ADDRESS] . Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.05.2023 року № 1207/01-31 у разі ухвалення судом рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав просять прийняти рішення про влаштування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] під піклування бабусі [PERSON] та призначити її піклувальником дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Орган опіки та піклування не заперечує щодо призначення громадянки України [PERSON] , піклувальником [PERSON] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 , ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином судом встановлено, що відповідач життям свого сина [PERSON] не цікавиться, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно свого сина, а тому суд доходить до висновку, що необхідно [PERSON] позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Так, згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1, 2 ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. З урахуванням того, що мати дитини померла, а батько не бажає приймати участь у вихованні дитини, при цьому неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і судом не встановлено перешкод для призначення [PERSON] піклувальником дитини, суд доходить до висновку, що слід також встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] призначивши його піклувальником бабу [PERSON] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, а тому суд доходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved