Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, який підписаний її представником адвокатом Ільницьким Я.І., в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] . За життя її мама заповіт не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді сумісної частки в квартирі [ADDRESS] . Шлюб між її померлою матір`ю [PERSON] та її батьком [PERSON] було розірвано 07.04.2005. У зв`язку із реєстрацією шлюбу, вона змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». З метою отримання спадщина вона звернулась до приватного нотаріуса, однак 22.02.2023 отримала відмову у зв`язку із тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Нотаріусом їй рекомендовано звернутись до суду. Зазначає, що не могла у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса оскільки з 27.02.2022 по 08.02.2023 перебувала за межами України. На несвоєчасність подання заяви про прийняття спадщини вплинула і та обставина, що в Україні було введено воєнний стан. Посилається на п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, у зв`язку із вищевикладеними обставинами вона не змогла своєчасно звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В підготовчому судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Ільницький Я.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини також і через коронавірусну хворобу. Відповідачка [PERSON] в підготовочому судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] подала заву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачки [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали, визнання ними позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання ними позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] виданого 10.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Івано Франківській області (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03.10.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано Франківської області (а.с. 10), у зв`язку із реєстрацією шлюбу, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1989. У зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2008. Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 07.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано Франківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №64. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1997 виданого відділом приватизації ДЖФ виконкому Долинської міської ради народних депутатів (а.с. 7), квартира [ADDRESS] , належить на праві сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.11.2021 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано Франківської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) (а.с. 6). Оскільки [PERSON] за життя заповіту не склала, то після її смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є дочки спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] та відповідачки [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] права на спадкування у першу чергу не має, оскільки на день смерті спадкодавця [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі із останньою. Як вбачається із копії паспорта для виїзду за кордон позивачки [PERSON] (а.с. 13, зворотна сторона), остання в період з 27.02.2022 по 08.02.2023 перебувала за кордоном. Згідно із відповіддю приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Івано - Франківської області Дуткевич О.Я. від 22.02.2023 №65/01-16 (а.с. 11), [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Їй рекомендовано звернутися до суду. Причиною поважності пропуску для прийняття спадщини позивачка [PERSON] вказує на введення воєнного стану у зв`язку із військовою агресією росії проти України та карантинні обмеження спричинені поширенністю коронавірусної хвороби COVID-19 і її перебування за кордоном. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги визнання позову відповідачками, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Позивачка [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , і як наслідок, при зверненні до нотаріуса отримала відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Предметом спору у даній справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Предметом доказування є поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної вище частини статті про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним судом України у постанові від 23.08.2017 №6-1320цс17. З даним висновком погодився Верховний Суд у постановах від 01.04.2019 справа №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11.11.2020 справа №750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03.03.2020 справа № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Проте, законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Рішення суду може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 1 серпня до 31 серпня 2020 року. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи неодноразово продовжувались, востаннє постановою від 19 серпня 2022 року № 928 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема було установлено на території України карантин. У постановах Верховного Суду від 20.09.2021 у справі №206/3473/20, від 12.10.2021 у справі № 953/8112/20 зазначено, що дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на даний час. Враховуючи описані вище обставини, суд погоджується з доводами позивачки [PERSON] та вважає поважними наведені нею причини пропуску строку подачі заяви для прийняття спадщини, оскільки судовим розглядом підтверджено встановлення карантину на території України у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, а також запровадження воєнного стану в Україні, що на думку суду могло перешкодити їй, як спадкоємиці, вчасно звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Водночас, посилання позивачки [PERSON] на п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, суд відхиляє з огляду на таке. Тлумачення зазначених вище норм ЦК України, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; Отже, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить ст. 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.01.2023, справа №676/47/21. Таким чином, взявши до уваги вище викладене, на переконання суду, двохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовольнити. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивачка [PERSON] просила залишити за нею. На підстав вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 206 ЦПК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved