Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти у розмірі понесених витрат 5695,94 грн, витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1430,00 грн та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] 08.09.2020 о 19 год 00 хв, керуючи транспортним засобом Хьюндай, д.н.з. [NUMBER] , у м. Києві по вул. Л.Толстого, 25, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Ауді, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.12.2020. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Ауді, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту складає 5695,94 грн. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ 11.03.2021 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 5695,94 грн та понесло витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1430,00 грн. Відтак у позивача виникло право зворотної вимоги. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.08.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний термін. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.02.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явився. До початку судового розгляду представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у його відсутності із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] 08.09.2020 о 19 год 00 хв, керуючи транспортним засобом Хьюндай, д.н.з. [NUMBER] , у м. Києві по вул. Л.Толстого, 25, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Ауді, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.12.2020 визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Стягнуто з [PERSON] судовій збір у розмірі 420,40 грн на користь держави. Зі змісту постанови вбачається, що 08.09.2020 о 19 год 00 хв, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. Л. Толстого, 25, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду, в результаті чого відбулося пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 21.12.2020. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинного на дату пригоди. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Транспортний засіб Ауді, д.н.з. [NUMBER] на час ДТП мав поліс № АР/7640081 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування 07.10.2020 звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до копії звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.10.2020 вих. № 17325, виконаний ТОВ «ЕАК «Довіра», на підставі виконаних досліджень зроблений висновок, що вартість матеріального збитку в наслідок ДТП 08.09.2020 складає 5695,94 грн. Платіжним дорученням № 2543829 від 04.11.2020 МТСБУ сплатило ТОВ ЕАК «Довіра» 1430,00 грн за послуги аваркома (експерта) по справі № 70571, згідно з рахунком № 17325 від 15.10.2020, т.з. [NUMBER] . Також МТСБУ платіжним дорученням № 941811 від 11.03.2021 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 5695,94 грн. На момент розгляду справи відповідач не компенсував зазначену суму страхового відшкодування. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідачем не надано доказів того, що він відноситься до осіб, визначених у п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved