Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

В лютому 2023 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що відповідно до укладеного з АТ «Альфа-Банк» кредитного договору отримала кредит у розмірі 11 080,00 грн. Через заборгованість у розмірі 15 783,68 грн., яка утворилась внаслідок несвоєчасної сплати кредиту, приватний нотаріус Хара Н.С. 04 березня 2019 року вчинив виконавчий напис на вказану суму. Приватний виконавець Юхименко О.Л. надіслала в бухгалтерію АТ «Укрпошта», де вона працювала постанову про відкриття виконавчого провадження та виконавчий напис на стягнення заборгованості. Тому в лютому 2020 року заборгованість за вказаним кредитом була погашена шляхом вирахування боргу із її заробітної плати та перерахування стягувачу, та приватному нотаріусу коштів в сумі 17 762,05 грн. Оскільки борг був погашений виконавче провадження було закрите. Після погашення боргу між ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та ТОВ ФК «ФОРТ» був укладений договір факторингу від 23 лютого 2021 року відповідно до якого право вимоги за кредитним договором, укладеним між нею та АТ «Альфа-Банк» було відступлено ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за зверненням якого приватний нотаріус Остапенко Є.М. видав виконавчий напис №26791 від 05 травня 2021 року, а приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. відкрив виконавче провадження [NUMBER]. В серпні 2021 року на підставі постанови приватного виконавця було арештовано її банківський рахунок. По її заяві арешт з рахунку був знятий, але через те, що в жовтні 2021 року вона виїхала за кордон, то не мала можливості оскаржити неправомірний виконавчий напис. Вважала дії відповідача неправомірними, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Тому просила визнати виконавчий напис №26791 від 05 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на суму 15 979,70 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та надання правничої допомоги. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, відповідно до заяви просили розглянути справу без їх участі. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" в судове засідання представника не направило, надіслало заяву про визнання позову в якій зазначило, що позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнає, тому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України просило повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Крім цього, надіслало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке мотивувало тим, що позивачка до відповідача з пропозицією мирного врегулювання спору не зверталась, має заборгованість за кредитним зобов`язанням. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Також просило врахувати визнання позову відповідачем, який не здійснює дій, направлених на витрачання додаткових ресурсів для постановлення рішення у справі та дій, направлених на затягування розгляду справи. З урахуванням викладеного вважало можливим покладення на відповідача судових витрат в обсязі 1000 гривень. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлені судом строки відзив на позов не подали. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 травня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м Києва Юхименко О.Л. у ВП [NUMBER] при примусовому виконанні виконавчого напису №4726, виданого 04 березня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 15 783,68 грн. виніс постанову про звернення стягнення на її заробітну плату (а.с.9) З копії довідки про доходи №195 від 09 серпня 2021 року, виданої дирекцією оброблення та перевезення пошти АТ «Укрпошта» вбачається, що [PERSON] сплатила заборгованість на користь АТ «Альфа-Банк» в розмірі 17 762,05 грн. (а.с.8) З інформаційної довідки автоматизованої системи виконавчого провадження від 20 лютого 2023 року вбачається, що виконавче провадження [NUMBER], відкрите 24 квітня 2019 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. у якому [PERSON] - боржник, Акціонерне товариство - «Альфа-Банк» - стягувач, завершене (а.с.7) З копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.10) вбачається, що 06 липня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №26791, виданого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», якому ТОВ ФК «ФОРТ» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, якому в свою чергу АТ «Альфа-Банк» на підставі договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року відступлено право вимоги за кредитним договором від 29 грудня 2016 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 3217,71 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 2574,17 грн., штрафу в розмірі 10187,82 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 50,00 грн., всього 15979,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення виконавчих написів визначено главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі по тексту Порядок) Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі по тексту Перелік) Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місця роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначений розділ передбачав надання для одержання виконавчого напису таких документів: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним і нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин". За таких обставин Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору. Враховуючи викладене, та визнання позову відповідачем, оскільки на момент вчинення виконавчого напису чинним Переліком не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченого договору, а подані документи не підтверджують безспірність заборгованості, то виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 536,80 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 536,80 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи викладене,суд вважає, що підстав для стягнення витрат на правничу допомогу не вбачається, оскільки докази, які підтверджують ці витрати суду не надані.

Outcome: approved