Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача\~ Позивач посилається на те, що у період з 11 липня 1994 року по 25 вересня 2008 року він працював у шкідливих умовах на виробничих структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Під час виконання трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-5 від 03 березня 2008 року та актом №2 форми Н-1. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 25 вересня 2008 року позивачу було первинно встановлено третю групу інвалідності. У період з 2009 по 2022 рік за результатами наступних оглядів МСЕК позивачу визначалися повторно ступінь втрати професійної працездатності та група інвалідності, 14 жовтня 2022 року йому повторно безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності 80 відсотків та другу групу інвалідності за трудовим каліцтвом. Копія довідки МСЕК на підтвердження втрати працездатності у відсотках, яка видавалась вперше у зв`язку з виробничою травмою, у позивача не збереглася. Відсутність даної довідки не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вона потрібна тільки для визначення особи, яка має відповідати за позовом. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року, справа № 185/10591/21. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 245\~000 грн. Ухвалою від 09 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшло клопотання про визнання обов`язковою участі позивача у судових засіданнях. Крім того у відзиві на позов представник відповідача просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження та зобов`язати позивача подати заяву свідка по суті поставлених у відзиві питань в порядку та в строк, встановлений частиною 3 статті 93 ЦПК України. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~ \~ Позивачем\~додані до\~позовної заяви\~письмові докази,\~що підтверджують\~обставини,\~на які\~він посилається\~у позовній\~заяві,\~а саме\~ \~його роботу\~на підприємстві\~відповідача у\~шкідливих умовах,\~ \~встановлення йому\~висновком МСЕК\~втрати професійної працездатності внаслідок виробничої травми. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених ушкодженням здоров`я, тому немає необхідності обов`язкової явки позивача у судове засідання. Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та визнання обов`язковою явки позивача у судове засідання. Як передбачено статтею 92 ЦПК України, сторони можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи, за їхньою згодою, у тому числі за власною ініціативою. Суд не вправі зобов`язувати позивача подати заяву свідка по суті поставлених у відзиві питань, якщо позивач не подав таку заяву за власною ініціативою. Також представником відповідача подано клопотання про витребування додаткових доказів: -у Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області завірених належним чином копій документів про страхові виплати [PERSON] у відшкодування шкоди здоров`ю, документів, на підставі яких призначені страхові виплати, пояснень, чи є ці виплати повними згідно з наданими [PERSON] документами, -у КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради» - завіреної належним чином копії первинного акту огляду [PERSON] у МСЕК, завірених належним чином копій індивідуальних програм реабілітації інваліда, починаючи з першого обстеження та МСЕК та результатів їх виконання, -у позивача обґрунтованого розрахунку розміру суми позовних вимог. Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право\~працівника на\~відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди. Додаткові докази, які просить витребувати представник відповідача, не стосуються предмету позову. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування додаткових доказів. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що [PERSON] працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті, під час роботи з ним стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що призвів до втрати працездатності. 04 березня 2008 року затверджено акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний \~ \~ \~ \~ з виробництвом, який стався з [PERSON] 01 березня 2008 року під час роботи на виробничому структурному підрозділі «Шахта Павлоградська». Нещасний випадок стався за таких обставин: у третю зміну [PERSON] та [PERSON] виконували роботи на 403 збірному штреку по вилученню дерев`яної стійки випереджального кріплення для пересування приводної головки скребкового конвеєра. Роботи з вилучення стійки виконувалися за допомогою маневрової лебідки. [PERSON] керував лебідкою, а [PERSON] виконував роботи з закріплення канату лебідки до вилучуваної стійки. Після з`єднання канату зі стійкою [PERSON] та [PERSON] приступили до її вилучення, при цьому [PERSON] залишився в зоні дії натягування канату і зоні падіння стійок випереджального кріплення, чим порушив нормативні акти з охорони праці. У момент вилучення стійки відбулося падіння стійок випереджального кріплення, що стояла поряд, яка вдарила [PERSON] по касці. (а.с.11-12) Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 25 вересня 2008 року позивачу було первинно встановлено третю групу інвалідності. У період з 2009 по 2022 рік за результатами наступних оглядів МСЕК позивачу визначалися повторно ступінь втрати професійної працездатності та група інвалідності, 14 жовтня 2022 року йому повторно безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності 80 відсотків та другу групу інвалідності за трудовим каліцтвом. (а.с.13-18) Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право\~працівника на\~відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Зазначений висновок стосувався визначення періоду виникнення у потерпілого права на відшкодування моральної шкоди, з урахуванням того, що питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, момент виникнення права на відшкодування моральної шкоди мав значення для визначення особи, яка має виплачувати таке відшкодування (за рахунок Фонду чи за рахунок роботодавця). Наявність довідки про результати повторного огляду свідчить про наявність первісної довідки, оскільки за загальним правилом переогляд проводиться щорічно. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 185/10591/21. Довідки про первинне встановлення ступеня втрати працездатності позивачем не надано, однак інші докази свідчать про те, що нещасний випадок, що призвів до часткової втрати працездатності, стався з позивачем 01 березня 2008 року, наявність первинної довідки МСЕК від 25 вересня 2008 року про встановлення [PERSON] третьої групи інвалідності за трудовим каліцтвом (а.с.13) свідчить про наявність первинної довідки про встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, яка видавалась одночасно з довідкою про встановлення інвалідності. 14 жовтня 2022 року [PERSON] повторно безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом 80 відсотків. Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності, тобто з 25 вересня 2008 року. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наведених положень закону підставою для відшкодування працівнику моральної шкоди є наявність факту порушення його прав. Сама по собі робота у шкідливих та небезпечних умовах не порушує прав працівника. Натомість у разі ушкодження здоров`я внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці наявність порушення роботодавцем прав працівника є очевидною. Актом розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, встановлено, що причиною нещасного випадку було знаходження потерпілого в небезпечній зоні, порушення технологічного процесу, невиконання посадових обов`язків. \~ \~ \~Як передбачено\~пунктом 1\~частини 2\~статті 1167\~Цивільного кодексу\~України,\~моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Нещасний випадок з позивачем стався під час роботи на збірному штреку по вилученню дерев`яної стійки випереджального кріплення, виконання таких робіт створює підвищену небезпеку для працівників, тобто є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні статті 1187 Цивільного кодексу України. Тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу травмуванням під час виконання трудових обов`язків. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивачу було встановлено 80 відсотків втрати професійної працездатності, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійними захворюваннями, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 160\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, при вирішенні питання про оподаткування суми, яка за рішенням суду спрямовується на відшкодування шкоди здоров`ю, підлягає застосуванню податкове законодавство, яке було чинним на момент настання події, яка є підставою для відшкодування шкоди. Позивачу було первинно встановлено часткову втрату професійної працездатності висновком МСЕК від 25 вересня 2008 року. На той час був чинним Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб». Відповідно до підпункту 4.2.10 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-IV , до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки, штрафів або пені, фактично одержаних платником податку як відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що спрямовуються на відшкодування прямих збитків, понесених платником податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди; б) процентів, одержаних від боржника внаслідок прострочення виконання ним грошового зобов`язання у розмірі, прямо встановленому цивільним законодавством, якщо інший розмір не встановлено таким цивільно-правовим договором; в) пені, яка сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів) або інших сум бюджетного відшкодування; г) сум шкоди, завданої платнику податку актами і діями, визнаними неконституційними, або завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, яка відшкодовується державою у порядку, встановленому законом. Таким чином сума відшкодування моральної шкоди, визначена рішенням суду, підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial