Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований, 03.09.2016 року, Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 35. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З січня 2022 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. За наведених обставин просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити на проживання з батьком. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 25.01.2023 року позов було залишено без руху. 10.03.2023\~року на\~адресу суду\~від представника\~ [PERSON] \~ адвоката\~Нижник Г.І.\~надійшла заява\~про усунення\~недоліків. 15.03.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та відповідач по справі про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутність, в якій додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд їх задовольнити. Відповідачв судове засідання не з`явилася, проте надала заяву (вх. №22213) в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить суд після розірвання шлюбу залишити проживати неповнолітнього [PERSON] разом з батьком. Крім того просила розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі, зареєстрований шлюб 03.09.2016 року, Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права У відповідності\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких\~обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до\~ ст.\~280 ЦПК України,\~вважає можливим постановити рішення при\~заочному розгляді справи. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо вимоги про залишення малолітнього сина [PERSON] залишити на проживання з батьком, слід зазначити наступне. Пленум Верховного Суду України у постанові №11 від 21.12. 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснив, що при розірванні шлюбу судам необхідно визначати місце проживання дитини. В п.п. 4,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.12.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що « Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. В постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 р. У справі N 200/952/18 зазначено про наступне: «Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас місцевим судом під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами».

Outcome: approved