Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

09 червня 2021 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1, [PERSON] ) про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Ухвалою суду від 17 травня 2022 року залучено Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта» (далі відповідач-2, ПАТ «НАСК «Оранта») у якості співвідповідача у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , 03.07.2020 року о 13.00 год., керуючи автомобілем «AUDI A6», р.н. [NUMBER] , в м. Луцьку по вул. Карбишева, 1, в момент виникнення небезпеки для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року №161/16862/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що є власником автомобіля «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля AUDI A6», р.н. [NUMBER] , була застрахована у відповідача-2 Позивач зазначає, що внаслідок даної ДТП його автомобіль отримав механічні ушкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 574\~585,59 грн. На підставі вищевикладеного, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд: 1) стягнути з відповідача-2 на свою користь шкоду завдану ДТП у межах ліміту відповідальності у 130\~000,00 грн.; 2) стягнути з відповідача-1 на свою користь шкоду завдану ДТП у розмірі 221\~995,59 грн.; 3) стягнути з обох відповідачів відповідно до частки задоволених вимог щодо кожного з них на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн. (т.1 а.с.236). Відповідач-1 у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив та вказав, що сума заявленої позивачем моральної та матеріальної шкоди є завищеною. Також зазначив, що винуватими у даній ДТП є обоє водіїв. Відповідач-2 у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив з тих підстав, що позивач не надав страховику автомобіль для огляду та встановлення дійсного розміру завданих йому збитків. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача-1 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача-2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та просив суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 03.07.2020 року о 13.00 год., в м. Луцьку по вул. Карбишева, 1, сталася ДТП за участю автомобіля AUDI A6, [NUMBER] , під керуванням відповідача-1, та автомобіля Mercedes Benz, [NUMBER] , під керуванням позивача (т.1 а.с.8-9). За фактом даної ДТП СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020030010002410. Постановою слідчого від 05 жовтня 2020 року кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального провадження, передбаченого ст.286 КК України. Слідчий мотивував своє рішення тим, що за результатом даної ДТП жодна особа не отримала середні чи тяжких тілесних ушкоджень. Одночасно, копію постанови направлено начальникові УПП у Волинській області для вирішення питання про притягнення винних в даній ДТП до адміністративної відповідальності, яка передбачене ст.124 КУпАП (т1 а.с.10-11). Також, під час досудового розслідування була призначена судова інженерно-транспортна експертиза. Згідно висновку судового експерта Волинського НДЕКЦ МВС України від 29 вересня 2020 року №451 Позивач є власником автомобіля Mercedes Benz, [NUMBER] (т.1 а.с.6). На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля AUDI A6, [NUMBER] , була застрахована у відповідача-2, ліміт відповідальності 130\~000,00 грн. Згідно висновку судового експерта Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз, ринкова вартість автомобіля Mercedes Benz, [NUMBER] , до моменту ДТП станом на 03 липня 2020 року складала 576\~083,00 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на момент його пошкодження у ДТП 03 липня 2020 року становить 422\~410,82 грн. Оскільки в даному випадку з технічної точки зору автомобіль не може вважатися фізично знищеним, його утилізаційна вартість не визначалася. За результатом даної ДТП адміністративні матеріали за ст.124 КУпАП складалися лише стосовно відповідача-1. Адміністративні матеріали стосовно позивача не складалися, до суду не скеровувалися і в матеріалах справи відсутні докази протилежного. Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2020 року №161/16862/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Зокрема, [PERSON] був визнаний винним у тому, що 03.07.2020 року о 13.00 год., керуючи автомобілем «AUDI A6», р.н. [NUMBER] , в м. Луцьку по вул. Карбишева, 1, в момент виникнення небезпеки для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (т.1 а.с.7). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У пункті 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності\~вини всіх\~володільців розмір\~відшкодування визначається\~судом у\~відповідній частці\~залежно від\~обставин,\~що мають\~істотне значення\~(тобто\~залежно від\~ступеня вини\~кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Отже, суд, розглядаючи вказану цивільну справу, має право визначити ступінь вини кожного з учасників ДТП, зокрема, у процентному співвідношенні та вирішити відповідно спір. Окремо суд наголошує на тому, що відсутність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності, що підтверджується правовим висновком, який викладений у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року №328/2750/18, від 02 червня 2021 року №447/1403/19. При цьому наявність вини у відповідача-1 у даній ДТП судом не переоцінюється та не переглядається, оскільки відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Одночасно, стосовно винності і позивача у даній ДТП відсутнє будь-яке судове рішення, передбачене ч.6 ст.82 ЦПК України, а тому суд вправі встановити її та визначити його ступінь винуватості під час розгляду цієї цивільної справи. Переходячи до суті даного ДТП, суд звертає увагу на висновок судового експерта Волинського НДЕКЦ МВС України №451 від 29.09.2020 року, який був здійснений в межах кримінального провадження (т.1 а.с.152-155). В якості вихідних даних даної ДТП під час дослідження було зазначено, що автомобіль AUDI A6, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] рухався по вул. Карбишева в напрямку вул. Конякіна прямо, а водій автомобіля «Mercedes Benz», [NUMBER] , [PERSON] , здійснював виїзд з маневром повороту ліворуч. У заданій дорожній ситуації з технічної точки зору, водій «AUDI A6», р.н. [NUMBER] [PERSON] мав діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України, згідно з яким з моменту виникнення небезпеки для руху, негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. При цьому, водій автомобіля «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 10.1 та 10.2 ПДР України, згідно з якими перед початком маневру переконатись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, дати дорогу водію автомобіля «AUDI A6», р.н. [NUMBER] [PERSON] , який рухався по вул. Карбишева, прямо. Будь-яких доказі на спростовування вищенаведених обставин, сторона позивача суду не надала. Враховуючи встановлені у висновку судового експерта обставини ДТП та невідповідність дій обох його учасників вимогам ПДР, суд дійшов висновку, що і в діях позивача [PERSON] наявна вина у скоєні даного ДТП, а саме у вигляді невиконання ним приписів п.п.10.1, 10.2 ПДР під час виїзду з другорядної дороги на головну. Визначаючи ступінь вини кожного з учасників даної ДТП, суд,

Outcome: partial