Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 12529 грн. 63 коп. у рахунок відшкодування в порядку регресу сплачених страхових виплат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 вересня 2021 року по вул. Сагайдачного, 2а в м. Кривому Розі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21061», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] , що був припаркований водієм [PERSON] . Внаслідок даної\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~вказані автомобілі\~отримали механічні\~ушкодження.Так, на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «ВАЗ 21061», р/н [NUMBER] , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203117006, страховиком за яким було приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК». Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області від 01.11.2021 року, яка 11 листопада 2021 року набрала законної сили, [PERSON] було визнано винною у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 12 жовтня 2021\~року власник\~пошкодженого транспортного\~засобу марки\~«Mitsubishi\~Lancer»,\~р/н\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] \~звернулась до\~приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «ВАН\~КЛІК» із\~заявою про\~страхове відшкодування,\~яким було\~визнано вказану\~подію страховою,\~про що\~12\~жовтня 2021\~року було\~складено страховий\~акт №0035884.09.21/1.\~Так,\~10\~грудня 2021\~року приватне\~акціонерне товариство\~«Страхова компанія\~«ВАН КЛІК»\~здійснило [PERSON] ,\~як власнику\~пошкодженого транспортного\~засобу,\~виплату страхового\~відшкодування у\~розмірі 12529\~грн.\~63\~коп.,\~суму якого\~і просить\~стягнути з\~відповідача,\~яка на\~момент дорожньо-транспортної\~пригоди перебувала\~у стані\~алкогольного сп`яніння,\~на свою\~користь позивач,\~так як\~01\~січня 2020\~року між\~ним та\~приватним акціонерним\~товариством «Страхова\~компанія «ВАН\~КЛІК» було\~укладено договір\~про надання\~фінансових послуг\~факторингу №01.01.2020-ВК,\~відповідно до\~умов якого\~права за\~регресними вимогами\~переходять від\~приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «ВАН\~КЛІК» до\~позивача та\~згідно акту\~прийому-передачі\~документів №23-04\~від 13.12.2021\~року позивачу\~було передано\~документи,\~що підтверджують\~право вимоги\~до відповідача.\~Отже,\~у зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку сплачене страхове відшкодування позивачу не повертає, останній вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. та пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2021 року, яка 11 листопада 2021 року набрала законної сили, 12 вересня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась за вини відповідача, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, за участю автомобіля марки «ВАЗ 21061», р/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] , що був припаркований водієм [PERSON] (а.с.20-21). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203117006, транспортний засіб марки «ВАЗ 21061», р/н [NUMBER] , було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВАН КЛІК» (а.с.22). 12 жовтня 2021 року власник пошкодженого транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer», р/н [NUMBER] , [PERSON] звернулась до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВАН КЛІК» із заявою про страхове відшкодування, яким було визнано вказану подію страховою, про що 12 жовтня 2021 року було складено страховий акт №0035884.09.21/1 (а.с.26-27). 10 грудня 2021 року, на підставі складеного страхового акту та заяви про страхове відшкодування, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК» здійснило [PERSON] , як власнику пошкодженого транспортного засобу, на зазначений нею розрахунковий рахунок виплату страхового відшкодування у розмірі 12529 грн. 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4464 від 10.12.2021 року (а.с.8). Таким чином, судом установлено, що приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК» виконало взяті на себе зобов`язання згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203117006 та відшкодувало завдану за вини відповідача матеріальну шкоду. 01 січня 2020 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВАН КЛІК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01.01.2020-ВК, відповідно до умов якого права за регресними вимогами переходять від приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВАН КЛІК» до товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (а.с.23-25). Відповідно до акту прийому-передачі документів №23-04 від 13.12.2021 року, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВАН КЛІК» передало товариству з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» документи, що підтверджують право вимоги до відповідача у цій справі (а.с.13,15). 13 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача із претензією про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 12529 грн. 63 коп., яка останньою була залишена позо увагою (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п.\~«а» п.\~38.1.1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування у розмірі 12529 грн. 63 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач, як установлено постановою суду, будучи особою за вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода, в момент дорожньо-транспортної пригоди керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у добровільному порядку сплачене страхове відшкодування позивачу не повертає, а направлені на її адресу досудові вимоги про сплату страхового відшкодування залишені нею поза увагою. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п.п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. та пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн. 00 коп. (а.с.5,16,33-35). На підставі викладеного,

Outcome: approved