Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи позовну заяву тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2003 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач є фізичною особою підприємцем, проте коштів на утримання дітей дає нерегулярно і особисто дітям. Діти є школярами та потребують збалансованого харчування, одягу, взуття, шкільного приладдя, ліків під час захворювань тощо. Утримувати дітей самостійно позивач не може в повній мірі, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 5000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву,\~в якій\~зазначила,\~що просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, визнає. Також просив проводити розгляд справи без його участі. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19.07.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1260 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5, 6). З акту складеного сусідами 15.03.2023 року та посвідченого головою ОСББ «Багіра» вбачається, що діти проживають за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем (а.с. 8). Факт проживання дітей з матір`ю, відповідачем не заперечується. Відповідач частково надає матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям та приймає участь в їх утриманні. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог та визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає можливим встановити аліменти у твердій грошовій сумі розміром 5000,00 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. Оскільки при\~подачі позову\~до суду\~позивач була\~звільнена відсплати\~судового збору\~в розмірі\~1073,60\~грн.,\~та враховуючи\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України, 50% судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави, що становить 536,80 грн. Щодо решти суми судового збору, то його слід компенсувати за рахунок держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved