Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

1.20.05.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Meta Platforms, Inc. 2.Позивач просить суд: -зобов`язати [PERSON] в п`ятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили опублікувати на своїй сторінці на веб-сайті Instagram вступну та резолютивну частину судового рішення, ухваленого у цій справі; -стягнути з [PERSON] компенсацію за спричинення публікаціями від 24 березня та 13 квітня 2022 року моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. 3.16.06.2022 відкрито загальне провадження. 4.07.12.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. 5.Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не надавався. 6.На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 7. [PERSON] звернення до суду з цим позовом обгрунтовує тим, що вона є працює лікарем-ветеринаром в приватній клініці Смартвет. [PERSON] звернулась в клініку щодо стерилізації кішки. Їй було відмовлено. Після цього 24.03.2022 та [INFO] [PERSON] на своїй сторінці в соціальній мережі Instagram, який належить [INFO] на сайті Smartvetod, опублікувала інформацію, в якій фактично ображала [PERSON] словами такого змісту «недоразумение [PERSON] », «недоврач», «зло по имени [PERSON] », «ето недоразумение лечит животных и постаянно гадит, пользуясь служебным положениям». Вважає такі публікації такими, що принижують її гідність, честь, ділову та професійну репутацію. Станом на сьогодні ці публікації та інтернет сторінка видалені, але широке коло людей читало ці публікації та коментувало. Способом захисту честі, гідності та ділової репутації є відшкодування моральної шкоди грошима. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 8. [PERSON] має диплом магістром за спеціальністю «Ветеринарна медицина» за кваліфікацією «Лікар ветеринарної медицини», що підтверджується дипломом магістра [NUMBER] від 04.01.2021 Харківської державної зооветеринарної академії. 9. [PERSON] працює на посаді лікаря ветеринарної медицини з 04.01.2021 в фізичної особи-підприємця [PERSON] (вид діяльності ветеринарна практика). 10.24.03.2022 та 13.04.2022 в соцмережі Instagram на сторінці smartvet_od користувачем animalslover_lileor опубліковано таку інформацію (російською мовою): «недоразумение по имени [PERSON] (типа врач) не выдержала своего позорного подлого решения», «причины которого имеют личностный характер», «недоразумение по имени [PERSON] превышает свои полномочия в общении, не соблюдает субординации и такта, за что была поставлена на своё место», «низкий интеллектуальный уровень [PERSON] », «вымещение неудовлетворённости в жизни на посетителях - это диагноз», «почему психически неустойчивые люди лечат животных?», «в клинике [INFO] [PERSON] ), которая вымещает своё зло и жизненную неудовлетворённость на бездомных животных», «это недоразумение по имени [PERSON] », « [INFO] », «Эта особа манипулирует кураторами и угрожает. Война не изменит болящих душевно», «Конфликт был у Натальи с самой собой, это психологическая травма», «Как реагировать на мнение биомассы, у которой отсутствует уровень эрудиции субординации и вообще всякого мышления?! Особенно, когда это недоразумение лечит животных и постоянно гадит, пользуясь служебным положением», «...исполняющая обязанности врача в [PERSON] не компетентна, ...пользуясь служебным положением вымещает зло и жизненную неудовлетворённость на посетителях клиники и тем более на животных». Висновки суду. 11.Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. 12.Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (стаття 297 ЦК України). 13.За ст.\~299\~ЦК України,\~фізична особа\~має право\~на недоторканність\~своєї ділової\~репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. 14.Згідно зі статтею 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється, зокрема, відшкодуванням моральної. 15.Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією фізичних осіб розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Суди мають використовувати широкі можливості, що надає розгляд справи про захист гідності, честі та ділової репутації, для підвищення культури спілкування. 16.Нецензурні висловлювання включають неввічливі, непристойні, вульгарні та лайливі вислови. 17.Позов про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. 18.Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. 19.Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. 20.При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 308/2695/15-ц. 21.При цьому, наклеп означає поширення завідомо неправдивих вигадок, які ганьблять особу чи групу осіб. Наклеп це завжди неправдиві факти, а от оціночні судження є лише припущеннями, думками певних осіб. Образа в свою чергу це зневажливе висловлювання чи певні дії, які направлені проти певної особи та викликають у нього відчуття душевного неспокою та обурення. 22.Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що 24.03.2022 та 13.04.2022 в соцмережі Instagram на сторінці smartvet_od користувачем animalslover_lileor опубліковано таку інформацію (російською мовою): «недоразумение по имени [PERSON] (типа врач) не выдержала своего позорного подлого решения», «причины которого имеют личностный характер», «недоразумение по имени [PERSON] превышает свои полномочия в общении, не соблюдает субординации и такта, за что была поставлена на своё место», «низкий интеллектуальный уровень [PERSON] », «вымещение неудовлетворённости в жизни на посетителях - это диагноз», «почему психически неустойчивые люди лечат животных?», «в клинике [INFO] [PERSON] ), которая вымещает своё зло и жизненную неудовлетворённость на бездомных животных», «это недоразумение по имени [PERSON] », « [INFO] », «Эта особа манипулирует кураторами и угрожает. Война не изменит болящих душевно», «Конфликт был у Натальи с самой собой, это психологическая травма», «Как реагировать на мнение биомассы, у которой отсутствует уровень эрудиции субординации и вообще всякого мышления?! Особенно, когда это недоразумение лечит животных и постоянно гадит, пользуясь служебным положением», «...исполняющая обязанности врача в [PERSON] не компетентна, ...пользуясь служебным положением вымещает зло и жизненную неудовлетворённость на посетителях клиники и тем более на животных». 23.З огляду на зміст такої інформації у суду відсутні підстави вважати інформацію такою, що містить сатиру або має оціночний характер, оскільки її зміст має стверджувальний характер у формі прямого наклепу та образи - «недоразумение по имени [PERSON] (типа врач)», «низкий интеллектуальный уровень [PERSON] », «злая женщина ( [PERSON] )», « [INFO] », « [INFO] ». 24.Таким чином, розміщена інформація є образою, а [PERSON] , як особа, яка її поширила, не довела протилежного. 25.Що стосується ділової репутації, то слід вважати, що порушення права на повагу до ділової репутації з боку відповідача стосовно позивача також мало місце, оскільки конфлікт, що мав місце між ними стосувався її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових обов`язків, як лікаря-ветеринара, оскільки виник фактично на ґрунті звернення в ветеринарну клініку, та навіть можливі згадки під час такого конфлікту про інтелект, освіту позивачки стосувалися виконання нею її трудових обов`язків, і були висловлені з метою образи позивача як лікаря-ветеринара у непристойній та принизливій формі. 26.Згідно з\~ст.\~23\~ЦК України\~моральна шкода\~полягає:\~1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я;\~2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів;\~3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна;\~4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. 27.Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. 28.Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина заподіювача шкоди. 29.Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу (позивачам) шкоди; протиправність діяння відповідача (відповідачів); наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів); вину заподіювача (заподіювачів) шкоди. 30.При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. 31.Суд вважає, що безперечно факт використання образливої лексики в сторону позивача, образа її, її особистих якостей, свідчить про приниження її честі та гідності, ділової репутації та відповідно заподіяння позивачу моральної шкоди. 32.Вина відповідача у заподіянні такої шкоди, протиправність його діяння та причинний зв`язок між діянням та шкодою встановлено та доведено доказами, про які йшлося вище. 33.Така шкода слід вважати полягає у душевних переживаннях з приводу самої події, приниженні честі та гідності позивачки. 34.Враховуючи вказане, тривалість та глибину згаданих душевних страждань позивачки, а також засади розумності та справедливості колегія суддів вважає, що 2 000 грн. було б достатньою сатисфакцією для відновлення порушених життєвих зв`язків позивача. 35. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.04.2020 у справі №280/1402/19, за яким вимога позивача стосувалась зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме розмістити на своєму офіційному сайті повідомлення про ухвалене в цій справі судове рішення з публікацією тексту його резолютивної частини не пізніше одного місяця з дня набрання ним законної сили, не може бути предметом окремого судового розгляду. За своєю суттю вказане прохання позивача є способом виконання судового рішення, а не позовною вимогою, задоволення якої може призвести до відновлення прав позивача у разі встановлення факту їхнього порушення. Більше того, у разі якщо позивач, заявивши таку вимогу, намагається захистити свою честь, гідність або ділову репутацію, то ефективний захист таких прав можливий у цивільному судочинстві з використанням належних способів. 36.Отже, позовна вимога [PERSON] про зобов`язання [PERSON] в п`ятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили опублікувати на своїй сторінці на веб-сайті Instagram вступну та резолютивну частину судового рішення, ухваленого у цій справ, не підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат. 37.Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 38.Згідно з ст. 141 ЦПК України на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог стягненню підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 248,10 грн. (1/10 частина від 20000 грн.). 39.Згідно з ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 40.Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 41.Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності (постанова Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20). 42.Позивач разом з позовною заявою подала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правову допомогу 6 000 грн. 43.Разом з позовом надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 0113 від 12.05.2022 про сплату [PERSON] 5000 грн. адвокату Мирковіч В.Ю. 44.Відповідно до копії Угоди №8 від 10.05.2022 про надання правової допомоги, яка укладена між [PERSON] та адвокатом Берковичем Ю.О., гонорар адвоката встановлюється за погодженням сторін. При цьому, розмір такого гонорару даною Угодою не визначений, а інші угоди, які б підтверджували відповідний розмір гонорару, суду не надані. 45.Будь-які інші докази, понесення витрат на правову допомогу, зокрема, детальний опис виконаних доручень клієнта, акт прийому-передачі виконаних робіт суду не надані. 46.Понесення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. адвокату Мирковіч В.Ю., не є доказом оплати гонорару адвокату Берковичу Ю.А. При цьому доказів надання адвокатом Мирковіч В.Ю. правової допомоги у цій справі також не надано. 47.Отже, у зв`язку з відсутністю доказів понесення позивачем судових витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, в стягненні цих витрат з відповідача на користь позивача слід відмовити.

Outcome: partial