Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

13 лютого 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та нормального спілкування, через що вони втратили почуття поваги та любові один до одного. На думку позивача, примирення між ними неможливе, оскільки спроби зберегти шлюб результатів не дали, на даний час він фактично припинив своє існування, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. 27 лютого 2023 року після отримання судом інформації щодо зареєстрованої адреси місця проживання відповідачки відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав на електронну пошту заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у його відсутності, в якій він також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона вважається повідомленою належним чином. Крім того, судом також враховується отримання нею тексту судової повістки на номер телефону, зазначений позивачем при подачі позову. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2019 року у Кагарлицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2019 року. Від спільного проживання у шлюбі дітей подружжя не має. Причинами розпаду сім`ї стало те, що спільне життя між подружжям не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та нормального спілкування між ними, через різні погляди на життя, все це призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, шлюб фактично припинив своє існування. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved