Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

16.11.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із вказаним позовом, згідно якого просить визнати за нею право власності на земельну ділянку під кадастровим номером 0521682800:04:003:0732, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Вінниця Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. За життя мати склала заповіт, який був посвідчений 25 листопада 2015 року секретарем виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мазуркевич Л.О., за яким все своє майно заповіла їй. З метою оформлення спадкових прав, вона звернулася до державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовської Л.М. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 30 серпня 2021 року була заведена спадкова справа, та видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500га., кадастровий номер 0520682800:05:001:0264, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та на земельну ділянку площею 0,1276га., кадастровий номер 0520682800:05:001:0265, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Проте, оформити спадкові права на земельну ділянку, кадастровий номер 0521682800:04:003:0732, що знаходиться за межами населеного пункту на території Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, вона не має можливості, оскільки право власності на вказану земельну ділянку не зареєстровано за спадкодавцем, тобто її матір`ю, що випливає з постанови державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовської Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 серпня 2022 року № 947/02-31. Оскільки іншим шляхом захистити своє цивільне право щодо визнання права власності в порядку спадкування за заповітом неможливо, вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно листа від 30.11.2022 року № 02-40-1-1325, просить справу розглянути за відсутності представника Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вислухавши вступне слово позивача, з`ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступних висновків. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За частиною другою статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Судом встановлено, що [INFO] в місті Вінниця Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 липня 2021 року виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, та після смерті якої відкрилась спадщина. За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений 25 листопада 2015 року секретарем виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мазуркевич Л.О., та зареєстрований в реєстрі за № 43, згідно якого заповіла все належне їй майно своїй доньці [PERSON] . Як вбачається із спадкової справи № 403/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка була витребувана судом з Вінницької районної державної нотаріальної контори, спадкоємець за заповітом [PERSON] звернулась 30 серпня 2021 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом, залишеної після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Вінниця Вінницької області, на підставі якої 30 серпня 2021 року була заведена спадкова справа № 68215112 (номер у нотаріуса: 403/2021), про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66194713 від 30 серпня 2021 року. Згідно заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 серпня 2022 року за № 810, на підставі заповіту, посвідченого 25 листопада 2015 року секретарем виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мазуркевич Л.О., та зареєстрованого в реєстрі за № 43, видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені 17 серпня 2022 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовською Л.М., відповідно до яких [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , належне останній майно, а саме: житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] /свідоцтво, зареєстроване за реєстровим номером 4-186/; земельну ділянку, площею 0,2500га., кадастровий номер 0520682800:05:001:0264, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /свідоцтво, зареєстроване за реєстровим номером 4-187/; земельну ділянку, площею 0,1276га., кадастровий номер 0520682800:05:001:0265, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства /свідоцтво, зареєстроване за реєстровим номером 4-188/; земельну ділянку, площею 1,6266га., кадастровий номер 0520682800:01:005:0312, розташовану за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /свідоцтво, зареєстроване за реєстровим номером 4-189/; земельну ділянку, площею 0,9451га., кадастровий номер 0520682800:01:006:0165, розташовану за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /свідоцтво, зареєстроване за реєстровим номером 4-190/. Відповідно до постанови державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовської Л.М. від 17 серпня 2022 року № 947/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [INFO] матері [PERSON] , на земельну ділянку, кадастровий номер 0521682800:04:003:0732, у зв`язку з відсутністю будь-яких документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку та відсутністю державної реєстрації права власності згідно законодавства. З рішення 12-ої сесії 8-го скликання Іванівської сільської ради Вінницької області від 22 липня 2021 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в натурі (на місцевості), та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10 листопада 2022 року встановлено, що спірна земельна ділянка, площею 1,9986, кадастровий номер 0521682800:04:003:0732, яка розташована за адресою: Вінницька область, Калинівський район, Іванівська сільська рада, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві комунальної власності належить Іванівській сільській раді Хмільницького району Вінницької області (дата державної реєстрації права 10 серпня 2021 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 43461793). Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець, мати позивача [PERSON] - [PERSON] за життя звернулася до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом до Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай), який рішенням суду від 19 квітня 2016 року у справі №132/953/16-ц, що набуло законної сили 29 квітня 2016 року, був задоволений. За [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Прогрес» на території Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Зобов`язано Іванівську сільську раду Калинівського району Вінницької області включити [PERSON] в додаткові списки осіб, що мають право на отримання земельної частки (пай) колективних земель КСП «Прогрес» села Іванів Калинівського району Вінницької області, реформованого в СВК «Іванівський» села Іванів, та зобов`язано Іванівську сільську раду виділити земельну частку (пай) із земель запасу на території Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Рішенням 24-ої сесії 7-го скликання Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 24 жовтня 2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] », надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно рішення суду у справі № 132/953/16-ц від 19 квітня 2016 року, площею 2,13 умовних кадастрових гектарів, для товарного сільськогосподарського виробництва, із земель резервного фонду за межами населеного пункту Іванівської сільської ради села Слобідка Калинівського району Вінницької області. Рекомендовано [PERSON] замовити проект землеустрою в проектній землеврядній організації та подати його на затвердження сесії Іванівської сільської ради. Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ - 01.01) [PERSON] , [PERSON] за межами населеного пункту на території Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Кадастровий номер ділянки: діл.1 (ТСГВ) № 0521682800:04:003:0732, діл.2 (ТСГВ) №0521682800:04:003:0733, виготовленого ФОП [PERSON] , [PERSON] звернулася 30 січня 2020 року до вказаного сертифікованого інженера-землевпорядника із заявою про виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, Іванівська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в якій повідомила, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористалася. [PERSON] померла [INFO] , та не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки, таким чином її спадкоємець [PERSON] має право на завершення приватизації земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17 (провадження № 61-41370св18), зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця». Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц (провадження № 61-14127св18), у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», слідує, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 05 травня 2020 року у справі № 750/3917/17, від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц сформульовано загальний висновок про те, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що спірна земельна ділянка перебуває в комунальній власності Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; спадкоємець померлої [PERSON] - [PERSON] до вказаного органу місцевого самоврядування в позасудовому порядку з питання завершення процедури приватизації, розпочатої її померлою матір`ю, не зверталася, та щодо цього відмови не отримувала; у позовній заяві вимогу про визнання за нею в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, не ставила, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed