Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд до відповідача [PERSON] з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача борг у сумі 9 045 доларів США, в тому числі 8 590 доларів США борг згідно розписки від 05.11.2022 та 3 % річних в розмірі 455 долірів США. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.11.2020 він передав [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 8 590 доларів США. На підтвердження чого останнім надано розписку від 05.11.2020 згідно якої відповідач підтверджує отримання у борг грошової суми в розмірі 8 590 доларів США та зобов`язувався повернути до 15.01.2021, станом на 21.10.2022 грошові кошти не повернуті. З метою досудового врегулювання він звернувся до відповідача з листом вимогою про повернення грошових коштів, остання ним отримана. Однак, [PERSON] коштів не повернув, відповіді на зазначений лист не отримано. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути кошти, просить стягнути їх в примусовому порядку та 3 % річних за період 15.01.2021 по 21.10.2022. Ухвалою від 01.12.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 06.03.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 03.05.2023 представник позивача подала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просить такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розписки від 05.11.2020 [PERSON] отримав від [PERSON] в борг суму 8 590 доларів США та зобов`язався повернути в строк до 15.01.2021. Разом з тим, відповідач [PERSON] не повернув заборгованість позивачу [PERSON] у строк, визначений вище зазначеною розпискою, у зв`язку з чим заборгував позивачу 8 590 доларів США. Окрім цього, відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних, сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 15.01.2021 по 21.10.2022 складає 455 доларів США. Разом з тим, з 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Вимоги позивача про застосування ст.625 ЦК України заявлені в тому числі за період, який стосується періоду дії в країни воєнного стану. Таким чином, з огляду на наведені вище норми, відповідача слід звільнити від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, зокрема щодо сплати 3% річних від простроченої суми на період дії воєнного стану, а саме з 24.02.2022 по 21.10.2022. Разом з тим, період з 15.01.2021 по 23.02.2022 не стосується періоду дії в країні воєнного стану. З огляду на наведене, розрахунок 3% річних слід розрахувати за кількість днів прострочення зобов`язання, відповідно сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить 285,94 доларів США. Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] заборгованість за розпискою від 05.11.2020 у розмірі 8 590 доларів США та 3% річних в сумі 285,94 доларів США, а всього 8 875,94 доларів США, відтак позовні вимоги слід задовольнити частково. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3 245,20 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: partial