Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки адвокат Мельник Р.Я. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном на 2 місяці. Свою позовну заяву мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частки у спільній частковій власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] . У зв`язку зі введенням воєнного стану позивачка була вимушена 11.03.2022 залишити територію України та була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини. Повернулася [PERSON] в Україну тільки 29.03.2023. Одразу по поверненню позивачка звернулася до приватного нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини, однак, 31.03.2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого у зв`язку із тим, що [PERSON] у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, оскільки позивачка та спадкодавець були співвласниками квартири, а тому вона вважала себе такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Окрім цього, існували поважні причини, пов`язані з непереборними труднощами для спадкоємця для подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Зокрема, велика відстань між місцем перебування [PERSON] (в період з 11.03.2022 по 29.03.2023 вона перебувала за межами України) і місцем знаходження спадкового майна, введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 по теперішній час. Отже, позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, а позов задоволити. Відповідачка подала до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за її відсутності. Позовні вимоги вона визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 06.04.2023 відповідачка подала до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за її відсутності. Позовні вимоги вона визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову (а.с. 22). 06.04.2023 позивачка подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, а позов задоволити (а.с. 23). Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2022 (а.с. 12). Факт родинних відносин між позивачкою та відповідачкою, яка є її матір`ю, і померлим [PERSON] , який є батьком позивачки та колишнім чоловіком відповідачки підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7, 10). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.2002 сторонам по справі та померлому [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] (а.с. 8), при цьому за кожним із них зареєстровано по 1/3 частці вказаного житла, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9). Відповідно до світлокопії сторнки з паспорта громадянина України для виїзду за кордон позивачка 11.03.2022 виїхала за межі України (а.с. 13). Листом приватного нотаріуса Хомин Н.Б. від 31.03.2023 № 144/02-14 позивачку повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] неможливо у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті спадкодавця (а.с. 15). З квитка № [NUMBER] встановлено, що він куплений на ім`я [PERSON] , відправлення 29.03.2023 о 16:50 год. з [PERSON] , а прибуття 06:20 год. м. Калуш (а.с. 14). Таким чином між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті її батька. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). При зверненні позивачки до приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину також у зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса. Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачкою було пропущено з поважних причин, а саме: введення воєнного стану в України, виїзд позивачки за кордон на тривалий період часу та велика відстань між місцем її постійного перебування і місцем знаходження спадкового майна. За таких обставин, суд, враховуючи визнання позову відповідачкою, визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, та надає додатковий строк для подання заяви нотаріусу. На підставі викладеного ст.ст. 16, 1216, 1268, 1269, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81 ЦПК України,

Outcome: approved