Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. [PERSON] (заінтересовані особи: Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] ) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт родинних відносин а саме, що [PERSON] 1922 року народження, є бабусею [PERSON] [INFO] , РНКОПП [NUMBER] та встановити факт приналежності [PERSON] 1922 року народження, с. Кам`яний Брід, Довбиського району Житомирської області до національності «полька». Заява мотивована тим, що з свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьками заявника є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Матір заявника, [PERSON] народилася [INFO] в с.Червоні Хатки, Дзержинського району Житомирської області. Її батьками є [PERSON] 1917 року народження та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 1922 року народження. Бабуся заявника по лінії матері - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 1922 року народження, яка проживала у с.Кам`яний Брід Довбиського району Житомирської області, є за національністю «полька», що знаходить своє підтвердження у наявній копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У зв`язку з тим, що оригінал Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , в якому містяться відомості про належність [PERSON] (бабусі заявника) до національності «полька» відсутній, 20 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просив видати дублікат свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] . Заянику 25.04.2023 року надана відповідь, у якій зазначено, що в даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб та інші документи, відомостей про національність. Таким чином, за сукупністю зазначених в листі обставин, заявнику рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою, у зв`язку з відсутністю іншої можливості встановити родинні відносини та національну приналежність своїх родичів. На підставі вищевикладеного, у заявника виникли перепони у встановлені родинних відносин між заявником та його бабусею, а також у встановленні національної приналежності бабусі заявника. У зв`язку з чим заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, викладені в заяві вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив та вказав, що після народження [PERSON] пройшло більше 100 років та чинним законодавством не передбачено зазначення в актових записах національності батьків. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що заявник [PERSON] є її сином відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 830. [PERSON] 1922 року народження є її матір`ю відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,\~яканародилася у Польщі, надалі жила у Житомирській області, де одружилася з її батьком, [PERSON] , 1917 року народження. З сім`єю вони проживали у [PERSON] , там була велика польська діаспора, [PERSON] часто розповідала про польські традиції та історію. Разом з сім`єю вони відмічали всі свята за католицькими канонами, вона вчила дітей польській мові. У 90-х роках на території Кам`яного Броду почали знову проводитись служби за католицькими обрядами, а пізніше побудовано [PERSON] , куди [PERSON] разом зі своєю сестрою [PERSON] , та сином - [PERSON] періодично ходили. Проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення [PERSON] не заперечує, заявлені вимоги заявника визнає у повному обсязі. У письмових поясненнях, також просила розглянути справу без її участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м.Кривий ріг Дніпропетровської області, Україна, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 830 (а.с.9). З копії свідоцтва про народження заявника вбачається, що батьками [PERSON] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Мати заявника, [PERSON] народилася [INFO] в с.Червоні Хатки, Дзержинського району Житомирської області, що підтверджується копією свдоцтва про народження (а.с.10). Її батьками є [PERSON] 1917 року народження та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 1922 року народження. Бабуся заявника по лінії матері - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 1922 року народження, яка народилася і проживала у с.Кам`яний Брід Довбиського району Житомирської області, є за національністю «полька», що знаходить своє підтвердження у наявній копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). 07 вересня 2007 року парламентом Республіки Польща прийнято Закон «Про карту поляка», відповідно до якого громадяни України, батьки яких є поляками за національністю мають право отримати «карту поляка», яка дозволяє в`їзд на території Республіка Польща за безвізовим режимом. У зв`язку з тим, що оригінал Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , в якому містяться відомості про належність [PERSON] (бабусі заявника) до національності «полька» відсутній, 20 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) із заявою, в якій просив видати дублікат свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с.16). [PERSON] 25.04.2023 надана відповідь, у якій зазначено, що в даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб та інші документи, відомостей про національність, у зв`язку з чим для вирішення питання щодо встановлення факту національності [PERSON] «полька», в актовому запису про народження [PERSON] [INFO] , є компетенцією суду та рекомендовано звернутися до нього (а.с.17). Заявник не може іншим способом встановити факт родинних відносин та національної приналежності. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст.2 Загальної Декларації прав людини кожна людина повинна мати всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища. Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою (ст.14 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас статтею 11 Конституції України встановлено, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні. Положеннями статті 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин від 1 лютого 1995 року, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», визначено, що кожна особа, яка належить до немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. (ст.ст.269, 271 ЦК України), Відповідно до статті 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається, мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до частин 1, 2 ст. 275 ЦК України, фізична особа також має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Враховуючи положення чинного законодавства, ніщо не повинно порушувати та перешкоджати особі у її правах на встановлення та/або відновлення національності. Згідно копії свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , зазначено національність [PERSON] (бабуся заявника), як «полька». Факт належності [PERSON] до польської національності також підтверджується тим, що вона на протязі всього свого життя відзначала релігійні свята за католицькими канонами і календарем, регулярно відвідувала костел, дотримувалась та шанувала польські традиції та історію, володіла польською мовою. На підтвердження приналежності [PERSON] до польської національності, у матеріалах справи також містяться письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , які є доньками [PERSON] , та які у своїх поясненнях підтверджують приналежність їх матері [PERSON] до польської національності (а.с.20). [PERSON] (згідно Витягу з\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~про державну\~реєстрацію шлюбу\~щодо підтвердження\~дошлюбного прізвища - дівоче прізвище « [PERSON] ») пояснила, що її мама [PERSON] народилася у Польші та проживала у Житомирській області. В її первісному свідоцтві про народження мама [PERSON] за національністю була зазначена як «полька». Починаючи із народження мати розказувала сім`ї про польські традиції та історію. Вони відмічали всі свята за католицькими канонами, тому замість Пасхи у них був Вельканоц, замість Різдва Боже народження, а замість вербної неділі пальмова неділя. В той час, у [PERSON] , де вони жили була велика польська діаспора, проте у зв`язку із тим, що після другої світової війни все польське викорінювалися мови майже не знали. Лише на початку 90х років, на території Камяного Броду влада дозволила проводити службу за католицькими обрядами в місцевому клубі, а пізніше було побудовано [PERSON] , куди вони разом із всією сім`єю ходили. Окрім долучених документів, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , підтверджується співпадінням зазначення їх родових прізвищ та по-батькові, і тим, що за життя померла і заявник підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були теплі і щирі, як бабусі та онука, що випливає з пояснень заінтересованої особи, свідка та наявних в матеріалах справи сімейних фотографіях. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, ч.1 ст.315 ЦПК України, передбачено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені у судовому порядку. В той же час, цей перелік не є вичерпний. В судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Суд також звертає увагу, що чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст.4\~ЦПК України та ст.20\~ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст.12, 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Суд робить висновок, що надані заявником докази, є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та його бабусею, а також приналежність [PERSON] до польської національності . В зв`язку із чим, Суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. З цих підстав,

Outcome: approved