Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Богуславської міської рад Київської області, Міського голови виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області Дяченко В.М., за участю третьої особи: державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області, в якій просив суд: -визнати протиправним (незаконним) та скасувати пункти 2 та 3 рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 77/5 від 23.05.2019 року «про виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року»; -стягнути солідарно з виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області за рахунок бюджетних асигнувань та міського голови виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області [PERSON] за рахунок власних коштів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області № 169 від 19.06.2008 року було вирішено взяти на квартирний облік судді [PERSON] разом із сім`єю на пільгових умовах. Указом Президента України № 345/2011 від 02.04.2011 року, позивача було переведено з посади судді Рокитнянського районного суду Київської області на роботу на посаду судді Богуславського районного суду Київської області. Згідно рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 117/7 від 16.06.2011 року вирішено взяти позивача та членів його сім`ї на позачергову чергу квартирного обліку, з урахуванням перебування на обліку за попереднім місцем проживання, тобто з 19.06.2008 року. На неодноразові звернення до виконавчого комітету Богуславської міської ради з приводу забезпечення позивача житлом, 16.09.2011 року міський голова письмово повідомив, що на даний час в розпорядженні виконавчого комітету відсутні квартири, але при їх наявності, міськвиконкомом буде опрацьовано дане питання. 04.01.2016 року позивач ознайомився з копією рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 161/14 від 23.12.2015 року, згідно якого у задоволенні клопотання Богуславського районного суду Київської області про надання судді [PERSON] житлового приміщення відмовлено у зв`язку з відсутністю вільного житлового фонду та не допущення порушення черговості. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року зобов`язано виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області в місячний строк після набрання рішенням законної сили надати [PERSON] та членам його сім`ї з чотирьох чоловік, благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Богуслав в межах норм житлової площі з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним нормам та видати ордер на заселення жилої площі. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.03.2019 року. 23.04.2019 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 58978735, згідно якої зобов`язано виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області виконати рішення суду та протягом 10 днів надати до відділу ДВС підтверджуючі документи його виконання. Приблизно у січні 2020 року позивач із Єдиного реєстру досудових розслідувань дізнався про те, що за заявою Головного територіального управління юстиції у Київській області слідчим відділом Богуславського відділення поліції відкрито кримінальне провадження № 12019110090000443 від 11.12.2019 року щодо невиконання виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року за ч. 2 ст. 382 КК України. Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження позивач дізнався про рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 77/5 від 23.05.2019 року «про виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року», згідно якого було вирішено: 1. Надати [PERSON] та членам його сім`ї із чотирьох чоловік, благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Богуслав в межах норм житлової площі з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам та видати ордер на заселення жилої площі; 2. Встановити, що виконання п. 1 даного рішення можливе за умови наявності вільного житлового фонду, дотримання порядку черговості надання житлових приміщень, наявності інформації про місцезнаходження житла, надання та вселення до якого вимагається судовим рішенням та інформації про членів сім`ї, які включені до ордера згідно судового рішення; 3. Надати письмові пояснення щодо виконання рішення суду в строки визначені виконавчим документом, тобто з 22.03.2019 року по 22. 04.2019 року, згідно додатку. Позивач вважає, що пункти 2 та 3 рішення виконкому Богуславської міської ради Київської області № 77/5 від 23.05.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню, так як це призвело до фактичного зупинення та не виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року, яке набуло законної сили, тому дії та бездіяльність відповідачів суперечать нормам Конституції України та Законам України. Позивач вважає, що відповідачі перевищили свої повноваження та порушили принципи верховенства права та законності, оскільки замість точного і своєчасного виконання рішення суду, своїм рішенням № 77/5, а саме п. 2 та 3, незаконно та безпідставно встановили додаткові умови щодо виконання судового рішення, що призвело до його фактичного зупинення та невиконання, чим порушили право позивача на житло. У зв`язку з тим, що на протязі тривалого часу відповідачі своїми незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю завдали позивачу моральної шкоди, яка полягає у несвоєчасному наданні житла, що потребує від останнього постійних додаткових зусиль по організації власного побуту та побуту членів його сім`ї, яка фактично проживає в квартирі загальною площею 40 кв.м. Сама по собі тривалість невиконання вимог закону та судового рішення безумовно завдало моральні страждання та приниження, які посилюються відчуттям безнадійності, відсутністю правового захисту та справедливості. Протиправні дії відповідачів створили в сім`ї позивача небажану конфліктну ситуацію, щоденні душевні страждання, напруження, незважливу атмосферу, що призвело до втрати спокою, душевної рівноваги, значного накопичення негативних емоцій, переживань та неодноразових стресів, які негативно відображаються на його ділових якостях, а також приниження людської гідності та репутації як громадянина, так і судді. Все це потягло за собою погіршення стану його здоров`я, неодноразового лікування в реабілітаційному відділенні в Державній установі «Інститут серця МОЗ України». Позивач оцінює розмір завданої йому моральної шкоди в сумі 500 000,00 грн., які позивач просив стягнути з відповідачів солідарно, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.10.2020 року підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Богуславської міської рад Київської області, Міського голови виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області Дяченко В.М., третя особа: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області, про визнання протиправним (незаконним) та скасування пунктів другого, третього рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 77/5 від 23.05.2019 року та відшкодування моральної шкоди - визначено Дарницькому районному суду м. Києва. Системою автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначено Каліушко Ф.А. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, залучено до участі у справі в якості третьої особи державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області Чміля А.В., справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 10.02.2021 року представником позивача через електронну пошту суду подано клопотання про витребування доказів, яке протокольною ухвалою суду від 10.02.2021 повернуто представнику позивача без розгляду. 17.03.2021 року представником позивача надіслано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 21.04.2021 року представник позивача подав до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи. 28.04.2021 року представником відповідача через електронну пошту суду подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яке 29.04.2021 року засобами поштового зв`язку було продубльованим на адресу Дарницького районного суду м. Києва. 24.05.2021 року представник виконавчого комітету Богуславської міської ради - адвокат Дубіна Ю.І. подала до суду відзив на позовну заяву. Заперечення щодо заявлених позовних вимог представник відповідача обґрунтовувала тим, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року у справі № 358/460/16-ц зобов`язано виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області в місячний строк після набрання рішенням законної сили надати [PERSON] та членам його сім`ї з чотирьох чоловік, благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Богуслав в межах норм житлової площі з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним нормам та видати ордер на заселення жилої площі. Постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року залишено без змін. На виконання вказаного рішення суду та вимоги державного виконавця у виконавчому провадженні № [NUMBER] від 23.04.2019 року, виконавчим комітетом Богуславської міської ради було прийнято рішення № 77/5 від 23.05.2019 року «про виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року». Пункт 2 оскаржуваного рішення приймався з урахуванням обов`язковості виконання рішення суду, вимоги державного виконавця та дотримання Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Так, для виконання рішення суду обов`язковим є наявність вільного житлового фонду, дотримання порядку черговості надання житлових приміщень, наявність інформації про місцезнаходження житла, інформація про членів сім`ї, які повинні бути включені до ордера на вселення. [PERSON] був включений з 2008 року до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, та у даному списку перебуває під номером 59, не проходив перереєстрацію черги квартирного обліку протягом останніх шести років. Пункт 3 оскаржуваного позивачем рішення було прийнято на вимогу державного виконавця щодо надання пояснень боржником та носить суто інформаційний характер, а отже жодним чином не порушує права позивача. Крім того, представник відповідача зазначив, що 24.03.2021 року Касаційним цивільним судом винесено постанову у справі № 358/460/16-ц, якою рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено [PERSON] в задоволенні позовних вимог до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області про зобов`язання надати житло. Оскільки відсутнє порушення прав позивача, тому не підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги. 06.07.2021 року позивачем подано заперечення, які протокольною ухвалою суду від 07.10.2021 року повернуті позивачу без розгляду. 18.11.2021 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог та заяву про відмову від заявлених позовних вимог в частині стягнення з міського голови виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області [PERSON] за рахунок власних коштів на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень та понесених ним витрат на правову допомогу. Також 18.11.2021 року позивачем подано до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи. 10.12.2021 року представником виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області до суду подані додаткові пояснення по справі, зміст яких аналогічний відзиву на позовну заяву. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.07.2022 року прийнято відмову позивача від позову в частині вимог до міського голови виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області Дяченка Вячеслава Михайловича про стягнення за рахунок власних коштів на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень, а також понесених ним витрат на правову допомогу, провадження у справі за позовом [PERSON] до міського голови виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області Дяченка Вячеслава Михайловича про стягнення за рахунок власних коштів на користь позивача моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень, а також понесених ним витрат на правову допомогу закрито. 04.10.2022 року позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Довідкою від 11.10.2022 року дана справа була зняла з розгляду на підставі наказу «Про вжиття організаційних заходів щодо реагування на сигнал повітряної тривоги» від 28.06.2022 № 19-ОД. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.11.2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. 23.12.2022 року позивачем подана заява про надання доказів, які протокольною ухвалою суду від 17.01.2023 року приєднані до матеріалів справи. 05.03.2023 року представник позивача подав до суду заяву про стягнення судових витрат. В судове засідання позивач та його представник не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Представник відповідача виконавчого комітету Богуславської міської ради також, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. В судове засідання представник третьої особи не прибув, в матеріалах справи містяться клопотання в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області про розгляд справи без участі державного виконавця. При цьому, відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Суд бере до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України про час та місце судового розгляду справи, свою правову позицію щодо даного спору виклав у адресованому суду відзиві, а враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка була належним чином повідомлена про день та час судового засідання. Окрім того, протокольною ухвалою суду від 27.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судової-психологічної експертизи задля визначення розміру завданої позивачу моральної шкоди невиконанням рішення за його безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що Указом Президента України від 23.04.2008 року [PERSON] призначено на посаду судді Рокитнянського районного суду Київської області строком на п`ять років. 19.06.2008 року [PERSON] взято на квартирний облік із сім`єю на пільгових умовах (позачергово), що підтверджується копією рішення виконкому Рокитнянської селищної ради № 169. Указом Президента України від 02.04.2011 року [PERSON] переведено на посаду судді Богуславського районного суду Київської області в межах п`ятирічного строку. Рішенням Виконавчого комітету Богуславської міської ради № 117/7 від 16.06.2011 року [PERSON] разом із сім`єю взято на позачергову чергу квартирного обліку. 16.08.2011 року голова Богуславського районного суду Тітов М.Б. звернувся до виконавчого комітету Богуславської міської ради з приводу надання [PERSON] житла. Листом від 16.09.2011 року виконкомом було повідомлено, що на даний час в розпорядженні виконавчого комітету відсутні квартири, але при їх наявності, міськвиконкомом буде опрацьоване дане питання. 16.10.2015 року голова Богуславського районного суду Тітов М.Б. звернувся до виконавчого комітету Богуславської міської ради з приводу надання [PERSON] житла. Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради № 161/414 від 23.12.2015 року відмовлено голові Богуславського районному суду в задоволенні клопотання з приводу надання житлового приміщення судді [PERSON] за його відсутності та недопущення порушення черговості. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року зобов`язано виконавчий комітет Богуславської міської ради Київської області в місячний строк після набрання рішенням законної сили надати [PERSON] та членам його сім`ї з чотирьох чоловік, благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Богуслав в межах норм житлової площі з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним нормам та видати ордер на заселення жилої площі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.02.2017 року рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року скасоване, провадження по справі закрите. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22.02.2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року рішення Миронівського районного суду від 04.08.2016 року залишено без змін. Не погоджуючись із вказаною постановою, виконавчий комітет Богуславської міської ради подав касаційну скаргу на неї, та ухвалою Верховного Суду від 14.05.2019 року було відкрите касаційне провадження у вищевказаній справі. 23.04.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58978735 з примусового виконання рішення Миронівського районного суду у справі № 358/460/16-ц. На виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року, виконавчим комітетом Богуславської міської ради прийнято рішення № 77/5 від 23.05.2019 року, яким вирішено: 1. Надати [PERSON] та членам його сім`ї із чотирьох чоловік, благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у м. Богуслав в межах норм житлової площі з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам та видати ордер на заселення жилої площі; 2. Встановити, що виконання п. 1 даного рішення можливе за умови наявності вільного житлового фонду, дотримання порядку черговості надання житлових приміщень, наявності інформації про місцезнаходження житла, надання та вселення до якого вимагається судовим рішенням та інформації про членів сім`ї, які включені до ордера згідно судового рішення; 3. Надати письмові пояснення щодо виконання рішення суду в строки визначені виконавчим документом, тобто з 22.03.2019 року по 22. 04.2019 року, згідно додатку. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.03.2021 року у справі № 358/460/16-ц задоволено касаційну скаргу виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області про зобов`язання надати житло - відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2022 року у справі № 358/460/16-ц відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , від імені якого діє адвокат Орло Юлія Вікторівна, про перегляд постанови Верховного Суду від 24 березня 2021 року за нововиявленими обставинами, постанову Верховного Суду від 24.03.2021 року залишено в силі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно стст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.03.2021 року у справі № 358/460/16-ц встановлено, що оскільки статтею 46 ЖК Української РСР не встановлено строк та переважне право на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків для суддів, то [PERSON] має бути забезпечений житлом в порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення в справі, неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, тому оскаржувані рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими та були скасовані, тому суд вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо скасування пункту 2 та 3 рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради № 77/5 від 23.05.2019 року «про виконання рішення Миронівського районного суду Київської області від 04.08.2016 року», яке було прийняте в результаті виконання скасованого рішення суду, не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Положеннями п. 9 вказаної Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. В пункті 10 зазначеної Постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що позивачем як при зверненні до суду не доведено наявності винних дій відповідача, натомість під час розгляду справи в суді було встановлено безпідставність заявлених позивачем вимог, у задоволенні яких відмовлено, тому позовні вимоги частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи те, що у задоволенні заявлених позовних вимог позивачеві відмовлено, тому не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, враховуючи і понесені витрати на правову допомогу. На підставі вищевказаного та

Outcome: dismissed