Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

02 лютого 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі представника - адвоката Скочиляс І.М. звернулися в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 червня 2021 року [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Kangoо, р.н.з. [NUMBER] , на автодорозі С-231503 сполученням с.Цимбалівка - с.Яблунівка здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер [INFO] . За фактом ДТП розпочато досудове розслідування кримінального провадження №12021240000000252 за ч.3 ст.286-1 КК України, у якому на даний час триває судовий розгляд. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки Renault Kangoо, р.н.з. [NUMBER] була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», згідно страхового полісу №201956826, який діяв станом на 18 червня 2021 року. Особами які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого є дружина - [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON] , які 16 червня 2022 року звернулись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальна сума страхового відшкодування становить 93339,53 гривень, з яких [PERSON] - 24000 гривень моральної шкоди, [PERSON] - 24000 гривень моральної шкоди, [PERSON] - 24000 гривень моральної шкоди, 16005 гривень витрат на поховання, 4991,53 гривень - витрат на лікування потерпілого. Оскільки з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі не отримали страхового відшкодування, вони вважають, що мають право на стягнення з відповідача пені, передбаченої ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також три відсотка річних та інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, починаючи з 91-го календарного дня після подання заяви про виплату страхового відшкодування. Враховуючи наведене, з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог, позивачі просять суд стягнути з відповідача на користь: 1) [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 24000 гривень моральної шкоди, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 6246,58 гривень, три відсотка річних у розмірі 374,79 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1802,29 гривень; 2) [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 24000 гривень моральної шкоди, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 6246,58 гривень, три відсотка річних у розмірі 374,79 гривень, інфляційні втрати у розмірі 1802,29 гривень; 3) [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 24000 гривень моральної шкоди, 16005 гривень витрат на поховання, 4991,53 гривень витрат на лікування потерпілого, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 11800,70 гривень, три відсотка річних у розмірі 708,04 гривень, інфляційні втрати у розмірі 3404,79 гривень. Також просили суд вирішити питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 гривень кожної позивачки. Ухвалою суду від 07.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.02.2023 продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 02.03.2023 вирішено питання про участь представника позивачів у судовому засіданні в режимі відео конференції. 08.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Розгляд заяви про виплату страхового відшкодування зупинено до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням у кримінальній справі законної сили, згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому позовні вимоги є передчасними. Оскільки витрати на лікування відшкодовуються виключно потерпілій особі, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованим. Так само необґрунтованими є позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій, так як у діях страховика відсутня вина у простроченні виплати страхового відшкодування, що передбачає можливість застосування штрафних санкцій, оскільки страховик скористався своїм правом для припинення перебігу строку для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування. Витрати на професійну правничу допомогу вважає завищеним. 22.03.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. 22.03.2023 до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду від 23.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку. 29.03.2023 до суду надійшли заперечення щодо відповіді на відзив. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити на викладених у позовній заяві підставах. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, також просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши представника позивачів, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 18 червня 2021 року [PERSON] , керуючи автомобілем Renault Kangoо, р.н.з. [NUMBER] , на автодорозі С-231503 сполученням с.Цимбалівка - с.Яблунівка здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер [INFO] . Судовий розгляд кримінального провадження №12021240000000252 за ч.3 ст.286-1 КК України відносно [PERSON] зупинено у червні 2022 року до звільнення обвинуваченого із військової служби (справа №684/363/21). Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки Renault Kangoо, р.н.з. [NUMBER] була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», згідно страхового полісу №201956826, який діяв станом на 18 червня 2021 року (а.с. 16, 126). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 25.06.2021, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті місто Хмельницький (а.с.17). Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні №12021240000000252 про обвинувачення [PERSON] за ч.3 ст.286-1 КК України, водій [PERSON] 18.06.2021 здійснював керування автомобілем Renault Kangoо, р.н.з. [NUMBER] , допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження від яких помер у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради (а.с. 46-51). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 24). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 28). [PERSON] уклала шлюб 06.10.2012 та після укладення шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с.29). За життя [PERSON] 01.08.1982 уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с. 20). [INFO] дружина та доньки [PERSON] - позивачі через свого представника звернулись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальна сума страхового відшкодування становить 93339,53 гривень, з яких [PERSON] - 24000 гривень моральної шкоди, [PERSON] - 24000 гривень моральної шкоди, [PERSON] - 24000 гривень моральної шкоди, 16005 гривень витрат на поховання, 4991,53 гривень - витрат на лікування потерпілого (а.с. 14, 15). У листопаді та грудні 2022 року представник позивачів звертався до відповідача із заявою про уточнення виплати страхового відшкодування та про долучення документів (а.с. 140-141, 142-143, 144-145). Листом від 10.01.2023 відповідач повідомив представника позивачів про відсутність підстав поновлення розгляду страхової справи про виплату страхового відшкодування, оскільки страховику не відомо про факт набрання рішенням у кримінальній справі №684/363/21 законної сили, щодо ДТП, яка сталась 18.06.2021 (а.с. 146). Згідно наданих документів витрати [PERSON] на поховання [PERSON] складають 16005 гривень (а.с. 35, 36, 37, 38). Для підтвердження витрат позивачки [PERSON] на лікування потерпілого [PERSON] суду надано копії касових чеків на загальну суму 4991,53 гривень (а.с. 32, 33). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договору підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду, завдану потерпілому, несе особа, яка завдала шкоду. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. За змістом ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У ст. 3 цього Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 вищенаведеного Закону регламентовано, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 23.1. ст. 23 вказаного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, зокрема шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно положень ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених Законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених Законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до пунктів 36.1., 36.2. ст. 36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial