Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 07.05.2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалося внаслідок різних поглядів на життя, вони втратили взаєморозуміння та добрі почуття один до одного. Протягом останнього року не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення між ними є неможливим. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю. Позивач в судове засідання не з"явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 07.05.2014 року, сторони зареєстрували шлюб 07.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 547 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved