Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

позивач [PERSON] частково змінила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з АТ «СГ «ТАС» 72 000,00 грн. згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальника [PERSON] , поліс №АР/9796501, чинного на дату ДТП під час скоєного ДТП, яка сталася 17.08.2021, що підтверджується судовим вироком від 08.11.2022 у справі №690/446/22, який 09.12.2022 набрав законної сили, посилаючись на те, що [INFO] [PERSON] на автомобілі «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] , поліс ОСЦПВ №АР/9796501 було скоєно ДТП в [ADDRESS] . Внаслідок ДТП, від отриманих травм померла її мати [PERSON] [PERSON] 08.11.2022 була засуджена Ватутінським міським судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Після отримання вироку, вона 10.11.2022 звернулася з заявою до голови правління АТ «Страхова група «ТАС» про страхове відшкодування відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де просила здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті загибелі її матері [PERSON] з вини [PERSON] , водія транспортного засобу «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] за договором ОСЦПВ №АР/9796501. Однак жодних повідомлень їй не надходило, виплат вона не отримала, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, просила провести судове засідання 25.04.2023 о 13 год. 00 хв. без її участі, уточнену позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» у відзиві на позовну заяву просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ «СГ «ТАС» з заявою про страхове відшкодування за смерть її матері [PERSON] внаслідок ДТП, що сталася [INFO] в [ADDRESS] за участю автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , яка внаслідок отриманих травм померла. За даним зверненням було заведено страхову справу №96356/34/2022/53. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом №АР/9796501 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 3-х осіб в розмірі 130 000,00 грн. та шкоду завдану життю та здоров`ю 3-х осіб в ліміті 260 000,00 грн.. Відповідно до вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 08.11.2022 винною особою у вчиненні ДТП визнано [PERSON] і як вбачається із вказаного вироку, [PERSON] повністю відшкодувала потерпілій [PERSON] матеріальну та моральну шкоду і [PERSON] в суді заявила, що претензій до [PERSON] вона не має. 17.11.2022 на адресу АТ «СГ «ТАС» надійшла сама заява, без будь-яких додатків, які б підтверджували витрати на поховання, без заяви довідки про склад сім`ї померлої [PERSON] , що унеможливлює сам розрахунок суми страхового відшкодування. 06.12.2022 на поштову адресу [PERSON] АТ «СГ «ТАС» було відправлено відповідного листа про надання відповідних документів, однак [PERSON] цих документів не надала, що унеможливлює проведення розрахунку страхового відшкодування. В судове засідання представник відповідача АТ «СГ «ТАС» не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності представника, відзив на позовну заяву підтримує повністю та просить його врахувати при винесенні рішення у справі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила суд в позові відмовити та пояснила, що дійсно вона була засуджена вироком Ватутінського міського суду Черкаської області 08.11.2022 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України за вчинення з її вини ДТП [INFO], внаслідок якого загинула [PERSON] .. Її цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АР №9796501 чинного на дату ДТП. До страховика вона не зверталася, оскільки в цьому не розбиралася. Вона добровільно самостійно відшкодувала потерпілій [PERSON] заподіяну шкоду в сумі 37 160,00 грн. і вважає, що нею повністю погашені збитки [PERSON] в сумі яка перевищує страхове відшкодування, а тому за даних обставин вважає, що тягар відшкодування шкоди, повинна нести саме СГ «ТАС» в межах договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АР №9796501 чинного на дату ДТП. Суд, заслухавши третю особу, яка не заперечує проти закінчення розгляду справи у відсутності позивач та представника відповідача та дослідивши письмові докази справи, вважає що змінені позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дійсно [INFO] близько 11 год. 30 хв. в [ADDRESS] за участю автомобіля «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] відбулася ДТП, внаслідок якої було вчинено наїзд на пішохода [PERSON] , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла. Відповідно до вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 08.11.2022 (а.с.11-13) [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідно до полісу №АР/9796501 (а.с.10) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинного на дату ДТП. Відповідно до п.2.1 ст.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.32 ЗУ ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.1. шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону; 32.2. шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; 32.3. шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України "Про страхування"; 32.4. шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; 32.5. шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях; 32.6. шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента; 32.7. шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу; 32.8. шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій; 32.9. шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов`язаної з цією пригодою; 32.10. шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 37.1. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як було встановлено в ході судового розгляду до подання позову до суду, [PERSON] звернулася до АТ «СГ «ТАС» з відповідною заявою про страхове відшкодування за смерть її матері [PERSON] внаслідок ДТП, що сталося [INFO] в [ADDRESS] за участю автомобіля марки «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , яка внаслідок отриманих травм померла. За даним зверненням 05.12.2022 було заведено страхову справу №96356/34/2022/53. Страхувальник [PERSON] відповідного письмового повідомлення про вище вказану подію до АТ «СГ «ТАС» не подавала. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП дійсно була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом №АР/9796501 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 3-х осіб в розмірі 130 000,00 грн. та шкоду завдану життю та здоров`ю 3-х осіб в ліміті 260 000,00 грн.. Відповідно до вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 08.11.2022 винною особою у вчиненні ДТП визнано [PERSON] .. У вказаному вироці зазначено, що потерпіла [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що обвинувачена [PERSON] відшкодувала їй матеріальну та моральну шкоду, претензій до неї вона не має. Також вказано, що суд при призначенні покарання обвинуваченій враховує такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, оскільки обвинувачена визнала вину у інкримінованому їй злочині, надала покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також повне відшкодування заподіяної шкоди. Тобто, як вбачається із вказано вироку, [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої, на момент ДТП, була застрахована в АТ «СГ «ТАС» за полісом №АР/979650, повністю відшкодувала потерпілій [PERSON] матеріальну та моральну шкоду і [PERSON] в суді заявила, що претензій до [PERSON] вона не має. Даний факт не заперечували ні позивач [PERSON] , ні третя особа [PERSON] .. А раз [PERSON] повністю відшкодувала [PERSON] матеріальну та моральну шкоду і [PERSON] не має претензій до [PERSON] , то цивільно-правова відповідальність, якої, як вище зазначено, в АТ «СГ «ТАС», то АТ «СГ «ТАС» при наявних документах в матеріалах судової та страхової справи, не має жодних правових підстав для проведення будь-яких виплат. 17.11.2022 на адресу АТ «СГ «ТАС» надійшла сама заява, без будь-яких додатків, які б підтверджували витрати на поховання, без заяви довідки про склад сім`ї померлої [PERSON] , що унеможливило сам розрахунок суми страхового відшкодування. Не відмовляючи у виплаті страхового відшкодування 06.12.2022 на поштову адресу [PERSON] АТ «СГ «ТАС» було відправлено відповідного листа про надання відповідних документів (а.с.42), а саме належним чином завіреної копії свідоцтва про смерть [PERSON] ; свідоцтво про народження [PERSON] , належним чином завірену копію паспорту та ІПН [PERSON] , оригінал заповненої заяви про склад сім`ї. Однак [PERSON] АТ «СГ «ТАС» цих документів не надала, а звернулася до суду з позовом, який в ході судового розгляду змінила, врахувавши відзив відповідача. Відповідно до ст.27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. На день настання страхового випадку [INFO] мінімальна заробітна плата в Україні становила 6 000,00 грн., однак до суду не надано належно оформлену відповідну заяву-довідку про склад сім`ї померлої. В матеріалах справи є наявна заява про склад сім`ї позивача від 07.02.23 (а.с.65), однак дана заява викликає у суду сумніви щодо того, що зазначені в ній особи дійсно є членами сім`ї позивача, що унеможливлює проведення вірного розрахунку завданої моральної шкоди. Загальна сума моральної шкоди розраховується таким чином: 6 000,00 грн. Х 12 = 72 000,00 грн. і вона ділиться рівними частинами на кожну особу, яка має право на її отримання. Позивач вказує, що право на отримання моральної шкоди мають [PERSON] - чоловік померлої, вона [PERSON] - дочка померлої, [PERSON] та [PERSON] - сини померлої. Даних про інших родичів померлої немає. Отже при такому складі сім`ї померлої [PERSON] позивачу до виплат належить лиш від загальної суми моральної шкоди, тобто 6 000,00 грн. Х 12 : 4 = 18 000,00 грн.. Однак із-за відсутності, точної інформації про склад сім`ї померлої [PERSON] та враховуючи той факт, що третьою особою по справі [PERSON] відповідно до розписки (а.с.92) сплачено 37 160,00 грн. де позивачем зазначено, що дані кошти нею отримані в рахунок відшкодування моральної і матеріальної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] .. Даною розпискою позивач засвідчила, що в подальшому матеріальних та моральних претензій до [PERSON] не матиме і в даний час не має. Слід зазначити, що позивач та члени її сім`ї не втратили право на відшкодування шкоди, завданої їм внаслідок ДТП, під час, якого померла [PERSON] та мають право звернутися до відповідача із вказаним питанням, подавши відповідні документи. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні змінених позовних вимог [PERSON] до АТ «СГ «ТАС», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди - відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивач звільнена від сплати судового збору, як позивач у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1187 ЦК України та

Outcome: dismissed