Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову позивач зазначає, що 18.11.2011 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.10.2017 року по справі № 502/1577/17, позов задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.11.2011 року у Виконавчому комітеті Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 43. Як вказує позивач, після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина залишилася проживати разом з ним та відповідно проживає і на даний час. Дитина повністю перебуває на його утриманні, лише батько займається вихованням, оскільки мати дитини практично не бере участі у його житті, лише декілька разів за період з 2017 року по 2020 рік брала дитину до себе на 1 (один) день, приходила декілька разів на день народження. З літа 2021 року, відповідач взагалі не з`являється, дитиною не цікавиться та жодним чином не бере участі у його вихованні, утриманні, спілкуванні та розвитку, тобто жодним чином не виконує батьківських обов`язків. Позивач може належним чином утримувати дитину та дбати про його духовний та фізичний розвиток. Дитина забезпечена усім необхідним для гармонійного розвитку. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -позбавити громадянку України, [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її сина: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 23.02.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлені сторони. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 07.04.2023 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлені сторони. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала. Представник Органу опіки та піклування Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. На підставі письмових заяв позивача та представника третьої особи, суд за відсутності сторін, ухвалює заочне рішення, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 18.11.2011 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 43. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.02.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 33 від 21.02.2012 року, /а. с. 6/ Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.10.2017 року по справі № 502/1577/17, позов задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.11.2011 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис за № 43, /а. с. 7-8/. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.02.2023 року, складеного депутатом Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Дитина проживає у своїй окремій кімнаті, в якій створені усі необхідні умови для духовного та фізичного розвитку дитини. Окрім того встановлено, що мати дитини - [PERSON] за п`ять років навчання дитини у школі, не цікавилась життям дитини. З часу розірвання шлюбу, практично не брала участі у житті дитини, /а. с. 11/. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 30.06.2010 року встановлено, що [PERSON] в період з 05.12.2011 року працює на посаді сторожа в Кілійському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія», на теперішній час Опорний заклад освіти Кілійський заклад загальної середньої освіти № 4 Кілійської міської ради, що підтверджується відповідними записами, /а. с. 9-10/. Відповідно до характеристики № 76 від 22.02.2023 року відносно [PERSON] , наданої директором з господарської роботи Опорного закладу освіти Кілійський заклад загальної середньої освіти № 4 Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] працює у вказаному закладі з 05.12.2011 року на посаді сторожа. [PERSON] зарекомендував себе як привітний і сумлінний працівник, вміє організовувати робочий процес і проконтролювати якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений строк. У непередбачуваних ситуаціях може самостійно прийняти правильне рішення. Пунктуальний та відповідальний. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини, користується повагою та авторитетом, /а. с. 12/. Згідно довідки про доходи № 25 від 20.02.2023 року наданої Опорним закладом освіти Кілійський заклад загальної середньої освіти № 4 Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] дійсно працює у ОЗО «Кілійський ЗЗСО № 4» на посаді сторожа та його заробітна плата за період з 01.07.2022 року по 31.12.2022 рік складає 55 518,06 гривень, /а.с.13/. Згідно характеристики № 86 від 22.02.2023 року відносно [PERSON] , [INFO] , складеної уповноваженими особами Опорного закладу освіти Кілійського закладу загальної середньої освіти № 4 встановлено, що [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний. Має навчальні досягнення високого рівня. Учень надає перевагу предметам математичного циклу, має широкий кругозір, добре розвинуте логічне мислення, вміє висловлювати власну думку усно та письмово доводити її при частковій допомозі вчителя, при цьому демонструючи достатній словниковий запас. Мовлення виразне, емоційне. Учень має розвинуту довільну увагу, вільно переключається із одного виду діяльності на інший, зосереджуючи увагу на суттєвих фактах. Програмовий матеріал засвоює швидко, осмислено. Хлопчик досить відповідальний у виконанні навчально-трудових завдань. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, у роботі учнівського самоврядування, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Веселий, товариський. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користується повагою в колективі дітей і педагогів. Батьки розлучені. Дитина проживає від народження в родині батька. Батько, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує постійний зв`язок зі школою, класоводом 1-4 класів та класним керівником 5 класу, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Вдома створено всі необхідні житлово - побутові умови для навчального розвитку дитини. Мати, [PERSON] , за п`ять років навчання дитини в школі не цікавилась життям дитини. Не контактувала з класоводом 1-4 класів та класним керівником 5 класу. Дитина має особисті засоби зв`язку, але мати не спілкується з сином. Таке відношення матері до дитини, за дослідженням практичного психолога, наклало на хлопчина психологічну травму, /а. с. 14/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] », затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 179 від 10.04.2023 року встановлено, що спеціалістами Служби у справах дітей - Кілійської міської ради та комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Кілійської міської ради проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , в ході якого встановлено, що умови проживання задовільні, будинок складається з 5-ти кімнат, вітальні, кухні, коридору, санвузла. В приміщенні чисто та охайно, продукти харчування є в наявності. У дитини є окрема кімната, мебльована всім необхідним для проживання. Хлопчик забезпечений усім необхідним для навчання та виховання. Мати дитини громадянка [PERSON] у 2018 році уклала шлюб із громадянином [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] протягом п`яти років навчання дитини в школі не цікавилася життям дитини, не контактувала з класоводом 1-4 класів та класним керівником 5 класу. Дитина має особисті засоби зв`язку, але мати не спілкується з сином. 13.03.2023 року громадянці [PERSON] було надіслано листа від Служби у справах дітей Кілійської міської ради з проханням з`явитися та висловити свою думку щодо даного питання, але жінка не прийшла. В зв`язку з тим, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його життям, не приїжджає, не телефонує, матеріально не забезпечує, батько дитини звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] . 03.03.2023 року під час розмови із малолітнім [PERSON] , [INFO] було з`ясовано, що матір він останній раз бачив влітку минулого року на дитячому майданчику, але мати до нього не підійшла і не поцікавилася його життям. Зі слів [PERSON] його мати не телефонує йому, не приїжджає до нього, не бере до себе, і взагалі не цікавився його життям. Хлопець згоден з тим, щоб позбавити його матір - [PERSON] батьківських прав відносно нього. На підставі вищезазначеного, приймаючи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кілійської міської ради від 30.03.2023 року (протокол № 1), і те, що позбавлення батьківських прав проводиться в інтересах дитини, виконавчий комітет Кілійської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із вимогами ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі справа № 461/7387/16-ц(провадження № 61-29266св18) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, встановив, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання свого сина, зовсім не дбає про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я, та взагалі не відвідує дитини, не зустрічається з нею, матеріально не забезпечує, окрім того встановлено, що батько дитини [PERSON] самостійно виховує малолітнього сина - [PERSON] [INFO] , з врахування вищевикладеного, вказані обставини дають підстави вважати, що відповідач нехтує батьківськими обов`язками щодо спілкування з дитиною, маючи для цього реальну можливість, свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наведене в сукупності, та беручи до уваги, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, суд погоджується із письмовим висновком служби у справах дітей Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , та приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved