Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», яке є правонаступником ПАТ «Харківміськгаз», у зв`язку зі зміною назви, звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення суми заборгованості в розмірі 5\~672,43 грн., з яких 5073,68 грн. - заборгованість по договору, 91,74 грн. - 3% річних від простроченої суми, 507,01 грн. - інфляційні витрати, вказуючи, що 30.05.2019 року між [PERSON] та AT «Харківміськгаз» укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 19/178д, який підписано [PERSON] відповідно до довіреності. Відповідно до умов договору відповідач визнав наявну заборгованість (у вигляді вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу) в розмірі 32\~957,68 грн. та зобов`язався оплатити її в повному обсязі до 31.05.2022 року. За час дії Договору відповідач погасив заборгованість частково. Станом на 01.12.2022 боржник сплатив 27\~884 грн. Таким чином, залишок суми невиконаних відповідачем зобов`язань за Договором складає 5\~073,68 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 91,74 грн., інфляційні втрати у розмірі 507,01 грн., а також судовий збір у розмірі 2 684 грн. Ухвалою суду від 24.01.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач, 15.02.23 року подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що з 24.02.22, відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до Постанови КМУ від 05.03.22 р. №206 «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням-заборонено» таким чином вважає нарахування 91,74 грн 3% річних та 507,01 грн. інфляційних витрат незаконними. Також вважає, що розрахунок основного боргу має неточності, вважає правильною сумою (26327,84 грн.-21294 грн.=5033, 84 грн.) , а не 5\~073,68 грн. зазначила, що невнесення своєчасної оплати за договором реструктуризації від 30.05.19 за період з лютого по червень 22 року відбувалось з причин та обставин, які не залежали від неї. Також зазначила, що додані позивачем документи, в якості доказів, неналежно засвідчені. Представником позивача, 27.02.23 року подано відповідь на відзив, в якому представник зазначив, що предметом даної позовної заяви є невиконання відповідачем Договору про реструктуризацію заборгованості №19/178д від 30.05.19, відповідно до умов якого, [PERSON] визнала наявну заборгованість в розмірі 32\~957,68 грн. та зобов`язалась сплатити її в повному обсязі до 31.05.22 р. Відповідно до розрахунку, вірною є сума до стягнення - 5\~073,68 грн. Відповідачем не доведено зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні. Представником позивача були належним чином завірені копії письмових доказів, які подані до суду, відповідно до вимог законодавства, яке не зобов`язує надати для відповідача належним чином засвідчені копії письмових доказів. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Зауважили, що відповідно до постанови КМУ від 05 березня 2022\~року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Але АТ «Харківміськгаз» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, яка виникла за невиконання грошових зобов`язань по Договору про реструктуризацію заборгованості (яка нарахована на підставі Акту про порушення №4636\~від 19.04.2019\~р.), що за своєю природою не має відношення до заборгованості за житлово-комунальні послуги, зокрема розподіл природного газу. Всі заперечення Відповідача, наведені у Відзиві на позов ґрунтуються виключно на припущеннях Відповідача, неправильному розумінні та тлумаченні положень норм права, відтак жодним чином не спростовують висновків та доводів Позивача, а також не можуть бути підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за Договором №19/178д від 30.05.2019. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Згідно підпункту 8 пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. АТ «ОГС «Харківміськгаз» як Оператор ГРМ, відповідно до умов типового договору, зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти надані послуги та сплатити їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному в договорі. Споживач зобов`язується забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством. Відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення за вищевказаною адресою обладнано газовими приладами. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 30.05.2019 року між [PERSON] та AT «Харківміськгаз» укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 19/178д, який підписано [PERSON] відповідно до довіреності від 30.07.18 р. Відповідно до умов договору відповідач визнав наявну заборгованість (у вигляді вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу) в розмірі 32\~957,68 грн. та зобов`язався оплатити її в повному обсязі до 31.05.2022 року. За час дії Договору відповідач погасив заборгованість частково. Станом на 01.12.2022 боржник сплатив 27\~884 грн. Таким чином, залишок суми невиконаних відповідачем зобов`язань за Договором складає 5\~073,68 грн. В силу положень ст. 3 та ст. 627 ЦК України одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Цивільне законодавство базується на принципі обов`язкового виконання сторонами зобов`язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із положень ст.ст.6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення зобов`язання загальна заборгованість відповідача становить 5\~672,43 грн., яка складається з: - 5\~073,68 грн - сума невиконаних зобов`язань за Договором; - 91,74 грн - 3% річних; - 507,01 грн - інфляційні витрати. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Щодо заперечень відповідача проти позову, суд зазначає, що предметом даної позовної заяви є невиконання відповідачем Договору про реструктуризацію заборгованості №19/178д від 30.05.19, відповідно до умов якого, [PERSON] визнала наявну заборгованість в розмірі 32\~957,68 грн. та зобов`язалась сплатити її в повному обсязі до 31.05.22 р. Згідно розрахунку основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості від 30.05.2019 №19/178д, з яким погоджується суд, станом на 01.12.22 р. заборгованість складає - 5\~073,68 грн. Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо. Торгово-промисловою палатою України (ТПП) було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні. Відповідачем не доведено зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Відповідно до постанови КМУ від 05 березня2022\~року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Судом встановлено, що АТ «Харківміськгаз» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, яка виникла за невиконання грошових зобов`язань по Договору про реструктуризацію заборгованості (яка нарахована на підставі Акту про порушення №4636\~від 19.04.2019\~р.), що за своєю природою не має відношення до заборгованості за житлово-комунальні послуги, зокрема розподіл природного газу. За таких обставин, заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача також підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved