Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із ним на [ADDRESS] . Позов обґрунтовується тим, що сторони перебували у шлюбі, в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. 17 лютого 2022 року [PERSON] покинула місце проживання і поїхала у Одеську область, де й залишилася проживати. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 21 листопада 2022 року шлюб розірвано. Дочка [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] разом із позивачем та перебуває на його утриманні. У будинку створені усі необхідні умови для її проживання. Так як [PERSON] фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо [PERSON] , то її вихованням позивач займається самостійно. Зазначає про те, що не чинив перешкод у спілкуванні дочки з матір`ю. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну вимогу підтримав повністю та пояснив, що в лютому 2022 року відповідач поїхала на кілька днів до своєї матері в Одеську область, однак до цього часу не повернулася. Пізніше [PERSON] дізнався, що [PERSON] знайшла іншого чоловіка та проживає з ним у м. Балті Одеської області. Востаннє позивач розмовляв з відповідачем в травні 2022 року в телефонному режимі. [PERSON] час від часу телефонує до дочки [PERSON] і в одній з таких розмов, свідком якої був позивач, [PERSON] повідомила, що забирати до себе малолітню [PERSON] не планує та погоджувалася на те, щоб дитина проживала з [PERSON] . Позивач ствердно відповів, що спору з відповідачем про місце проживання [PERSON] немає, сторони дійшли згоди, що дочка [PERSON] буде проживати з ним, а позовну заяву про визначення місця проживання дитини [PERSON] подано до суду через побоювання, що в майбутньому відповідач може забрати дочку проживати до себе. Представник позивача [PERSON] підтримала позицію [PERSON] та зазначила, що [PERSON] бажає проживати з позивачем. Представник органу опіки та піклування Дубчук Ж.В. зазначила, що відвідувала місце проживання [PERSON] та [PERSON] ,особисто спілкувалася з малолітньою [PERSON] . Дитина ствердно відповіла, що бажає проживати із батьком, переживає з приводу того, щоб відповідач не забрала її до себе у м. Балта, так як [PERSON] в телефонному режимі неодноразово їй це пропонувала.Виконавчим комітетом Рожищенської міської ради 29 березня 2023 року прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Згідно із копією свідоцтва про народження серій [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] і [PERSON] . Копією рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 21 листопада 2022 року (справа № 167/539/22) підтверджено, що сторони розірвали шлюб. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання [PERSON] та його дітей [PERSON] , [PERSON] від 8 вересня 2022 року в буд. [ADDRESS] для дітей створені належні умови для проживання: діти мають окремі спальні місця, місце для навчання, забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування. Батько самостійно виховує двох дітей. Мати [PERSON] в лютому 2022 року залишила сім`ю та виїхала проживати в Одеську область. У копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 31 жовтня 2022 року № 34 значиться про те, що на [ADDRESS] ) проживають [PERSON] і [PERSON] , утримують підсобне господарство (свійських тварин). Батько самостійно виховує дочку, мати залишала сім`ю, участі у догляді за дитиною не приймає. Із копії акту обстеження умов проживання від 24 березня 2023 року значиться, що [PERSON] та [PERSON] проживають удвох у [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Дитина має окреме ліжко, забезпечена одягом, продуктами харчування, має місце для навчання. З копій характеристик [PERSON] , складених КЗЗСО «Духченська гімназія» та КЗЗСО «Сокільський ліцей», слідує, що вона навчається у третьому класі КЗЗСО «Духченська гімназія» , проживає на [ADDRESS] разом з батьком. Мати у вихованні дочки участі не приймає. [PERSON] приділяє належну увагу у навчанні дитини, цікавиться її психоемоційним станом дочки та самопочуттям. [PERSON] має добрий загальний розвиток, регулярно відвідує заняття в школі, зовнішній вигляд завжди охайний, шкільне приладдя в порядку. Згідно з копіями довідок Сокільської амбулаторії від 22 листопада 2022 року [PERSON] та [PERSON] здорові. Висновком виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, затвердженим рішенням від 29 березня 2023 року № 3/8, визнано доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] на [ADDRESS] . Згідно з частинами 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частин 1, 4, 6 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Приписами ч. 1 ст. 160 СК передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання [PERSON] , вони узгодили її місце проживання і дочка [PERSON] проживає з батьком [PERSON] . Тобто, такі відносини відповідають нормам, передбаченим у ст. 160 СК. На користь такого висновку додатково свідчить й та обставина, що відповідач [PERSON] , отримавши копію позовної заяви та неодноразові судові виклики, в судові засідання не з`явилася, будь-яких заперечень з приводу визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] з позивачем до суду не подала. Крім того, ст. 161 СК передбачає можливість визначення судом місця проживання дитини тільки у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Тому, виходячи із встановлених обставин справи, де вбачається відсутність спору про місце проживання дитини, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про визначення місця проживання дитини, а тому позов має бути відхилений.

Outcome: dismissed