Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою окрім неї також зареєстровані та проживають: сестра [PERSON] , племінниця [PERSON] , сини племінниці [PERSON] та [PERSON] , та зареєстрований відповідач [PERSON] , який приходиться колишнім чоловіком племінниці [PERSON] . Відповідач з лютого 2022 року за вказаною адресою не проживає, даним будинком не користується, оскільки після розірвання шлюбу з [PERSON] з початку 2022 року виїхав в Республіку Польща та його фактичне місце проживання їй на даний час невідоме. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному їй будинку та його фактичне не проживання в ньому створює їй незручності щодо користування будинком, вона змушена оплачувати за комунальні послуги, виходячи з кількості зареєстрованих осіб, їй в майбутньому виникнуть перешкоди щодо оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. Також відповідач не приймає жодної участі в утриманні та облаштуванні житла. Оскільки відповідач вибувши з належного їй на праві власності житлового будинку, в добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку, то для захисту свого права вона змушена звернутися в суд. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не прибула, однак її представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності своєї довірительки, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Також у заяві зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Як встановив суд, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №307224185 від 12 серпня 2022 року. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новояворівської міської ради №70 від 08 лютого 2023 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований, зокрема і відповідач у справі [PERSON] . Однак, як встановив суд, справі [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою, що підтверджується, зокрема, актом обстеження проживання за цією адресою від 25 січня 2023 року складеними комісією у складі старости виконавчого комітету Новояворівської міської ради Миляна М.М., діловода виконавчого комітету Новояворівської міської ради Мозоли М.О., в якому зафіксовано відсутність відповідача у цьому будинку. Також зазначено, що [PERSON] не проживає за даною адресою, а за словами родичів та сусідів знаходиться на заробітках за кордоном. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст.\~319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Частиною 1 ст.\~383\~Цивільного кодексу\~України та ст.\~150\~Житлового кодексу\~Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. В силу вимог ст.\~405\~Цивільного кодексу\~України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72\~Житлового кодексу\~Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача - як власника майна, яка вимушена сплачувати за утримання житлового будинку у більшому розмірі, фактично з урахуванням особи, яка не проживає у ньому. Наведені докази, які описано вище, в їх сукупності підтверджують, що, [PERSON] не проживає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, що відповідно до ч. 2 ст.\~405\~Цивільного кодексу\~ України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач [PERSON] суду не подав. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~133\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією № 0.0.2857968100.1 від 14 лютого 2023 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з [PERSON] , слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved