Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.02.2021 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилався на те, що він з відповідачем без реєстрації шлюбу перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року по 31 січня 2015 року. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON] .. На даний час шлюбно сімейні стосунки між ним та відповідачем припинені. Зазначив, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2015 року відносно нього прийнято рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, у зв`язку з фактичним її проживанням і перебуванням на утриманні [PERSON] .. З 12.08.2019 його донька, разом з відповідачем переїхала до Італії, де перебувала до листопада 2020 року. Посилався на те,що з листопада 2020 року [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивачем створені всі умови для комфорту доньки, нормального її розвитку та виховання. Вважає, що і подальше проживання її разом із позивачем найбільш повно буде відповідати інтересам дитини. Також зазначив, що з листопада 2020 року він витрачає кошти на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, іграшок, предметів гігієни, на ліки, вітаміни, відвідування школи та дитячих гуртків тощо. Він самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток дитини. Відповідач має можливість надати допомогу в утриманні доньки, однак не виконує своїх обов`язків та взагалі не підтримує з дитиною зв`язок. Просив суд визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] за місцем проживання батька [PERSON] , [INFO] . Припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року справа №644/9672/15, з 05 листопада 2020 року та звільнити [PERSON] від сплати аліментів з 05 листопада 2020 року. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. 30.09.2022 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, остаточно просив припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року справа №644/9672/15, з 05 листопада 2020 року та звільнити [PERSON] від сплати аліментів з 05 листопада 2020 року. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь\~ [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.04.2021 року відкрито провадження у даній справі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою\~ Київського районного суду м. Полтави від 26.09.2022 року справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 06.02.2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Зазначила, що позовні вимоги не відповідають закону. Проти позовних вимог заперечує. Позовні вимоги [PERSON] не визнає. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Позов надуманий і не відповідає дійсності. Крім того, позовні вимоги не містять жодних доказів, які-б підтвердили ствердження позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.02.2023 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник Гребенюк О.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду. У судове засідання представник відповідача [PERSON] не з`явилась, попередньо надала заяву про відкладення розгляду справи. Третя особа міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) у судове засідання свого представника не направив. Третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання свого представника не направив. Відповідно до п.2 ч.1 ст.223\~ЦПК\~України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно частини 4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.223\~ЦПК\~України відсутні підстави для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою представника відповідача. Крім того, представником відповідача не надано суду підтвердження поважності неявки в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.11.2020 року.(а.с.12). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ,у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 23.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття./а.с.16/ Як вбачається із закордонного паспорта [PERSON] вона 05.11.2020 року повернулась до України./а.с.13/ Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271\~цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №711/8561/16 зазначено, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої\~статті 223 ЦПК України 2004 року. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним. Судом встановлено, що на даний час неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року справа №644/9672/15. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала, а проживала із позивачем, то припинення стягнення аліментів має бути з 05 листопада 2020 року. Також необхідно звільнити [PERSON] від сплати аліментів з 05 листопада 2020 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У даний час між батьками виник спір з приводу участі [PERSON] в утриманні дитини. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України\~\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської\~\~гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень\~статті 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною третьою\~статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи матеріальне становище відповідача, яка є працездатною, немає на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право неповнолітньої [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ст.191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 09.02.2021 року - дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: partial