Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.10.2006 [PERSON] , [INFO] , проживав в [ADDRESS] , склав заповіт серії ВЕВ № 788708, зареєстрований в реєстрі державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори за № 6-1835 від 04.10.2006. Відповідно до вищевказаного заповіту [PERSON] розпорядився, що після його смерті все його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належити йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] (позивачу). У період складання вищевказаного заповіту [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. У Грудні 2022 позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Величко О.В. із заявою про прийняття спадщини. Проте, їй було відмовлено у прийнятті заяви про відкриття спадщини, оскільки пройшли строку для подання такої заяви і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті її дядька [PERSON] за заповітом. Інших спадкоємців не має. Для отримання спадщини вона не змогла звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений строк ст. 1270 ЦК України, оскільки після смерті її дядька погіршився стан її здоров`я, і вона перебувала в самоізоляції за підозрою на захворювання коронавірусом. Крім того, вона проживає в Черкаській області. В цей час в Україні діяли карантині обмеження і вона фізично не могла прибути до Києва для оформлення спадщини. Оскільки фактично було відсутнє транспортне сполучення та діяли карантинні обмеження. У подальшому 24.02.2022 російська федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення в Україну. Ця обставина унеможливила прибуття позивача до м. Києва для оформлення спадщини. Крім того, нотаріуси не працювали, а відповідні реєстри були закриті для користування. 12.06.2022 позивач була змушена евакуюватись за межі України, про що є відповідна відмітка в паспорті. Тому звернутися з приводу прийняття спадщини в установлений строк не змогла. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ухвалою суду від 23.01.2023 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні. Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, в той же час на адресу суду надав відзив в якому вказує, що ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Позивачем на підтвердження права власності за померлим на вказану квартиру надається лише завірена копія реєстраційного напису на правовстановлюючому документі від 10.07.2006 № 543/31643 про реєстрацію в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1222 ЦК України, визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обгрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереробними, істотними труднощями для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, у відповідності до п. 1, 3.1 листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчинення нотаріальної дії, зокрема, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка вказує, що зверталася до нотаріуса, проте в матеріалах справи відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки, в матеріалах відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідач вважає, що поданий позов є передчасним. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на докази в матеріалах справи, просили суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства України та розглядати справу за відсутності представника відповідача. 01.03.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача повідомив, що у відзиві представника відповідача звертає увагу на той факт, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому відповідач вважає поданий позов передчасним. Згідно ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); \Пункт 1 частини першої статті 34 із змінами, внесеними згідно із Законом № 340-IX від 05.12.2019\ 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; \Пункт 4 частини першої статті 34 в редакції Закону № 775-IX від 14.07.2020\ 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації; \Пункт 9 частини першої статті 34 в редакції Закону № 5208-VI від 06.09.2012; із змінами, внесеними згідно із Законом № 775-IX від 14.07.2020; в редакції Закону № 2518-IX від 15.08.2022\ 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; \Частину першу статті 34 доповнено пунктом 9-1 згідно із Законом № 1983-VIII від 23.03.2017\ 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, вимог про нотаріальне посвідчення правочину, вимог про нотаріальне засвідчення справжності підписів учасника під час прийняття ним рішення з питань діяльності відповідної юридичної особи, правочинів про скасування таких вимог, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу (крім тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, дублікатів нотаріальних документів, рішень про створення юридичних осіб, рішень органів управління юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передавання нерухомого майна до та із статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законом, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зразок, опис, порядок використання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Подання заяв нотаріусу не являється нотаріальною дією. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Величко О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин не явки суду не повідомила, в той же час на адресу суду надала заяву, що позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи проводити без її участі. Заслухавши учасника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2006 [PERSON] , [INFO] , проживав в [ADDRESS] , склав заповіт серії ВЕВ № 788708, зареєстрований в реєстрі державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори за № 6-1835 від 04.10.2006. Відповідно до вищевказаного заповіту [PERSON] розпорядився, що після його смерті все його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належити йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] (позивачу). [INFO] [PERSON] помер. Для отримання спадщини вона не змогла звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений строк ст. 1270 ЦК України, оскільки після смерті її дядька погіршився стан її здоров`я, і вона перебувала в самоізоляції за підозрою на захворювання коронавірусом. Крім того, вона проживає в Черкаській області. В цей час в Україні діяли карантині обмеження і вона фізично не могла прибути до Києва для оформлення спадщини. Оскільки фактично було відсутнє транспортне сполучення та діяли карантинні обмеження. 24.02.2022 російська федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення в Україну. Ця обставина унеможливила прибуття позивача до м. Києва для оформлення спадщини. 12.06.2022 позивач була змушена евакуюватись за межі України, про що є відповідна відмітка в паспорті. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved