Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджував, що відповідач від виконання батьківських обов`язків свідомо ухиляється, діти постійно проживають із батьком, знаходяться на його утриманні. В 2019 році відповідач уклала шлюб із громадянином Туреччини та виїхала на постійне місце проживання до міста Ізмір. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач позов визнала, про що надала відповідну заяву (№38293 від 22.10.2022 року). Третя особа - Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР надав висновок зі спірного питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Так, за ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що сторони з 29.04.2011 року перебували у шлюбі. За рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2016 року (справа №522/14145/16-ц) шлюб між сторонами розірваний. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] , актовий запис № 372 та серія [NUMBER] , актовий запис № 8649. Відповідач самоусунулась від спілкування із дітьми, їх виховання, матеріальну та іншу допомогу дітям не надає, створила нову сім*ю, проживає в Туреччині. Вищевикладені обставини, окрім визнання відповідачем позову в суді, підтверджуються висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР від 28.03.2023 року № 01-11/385/1. Так, [PERSON] надала до служби у справах дітей Одеської міської ради заяву, якою повідомила, що не бажає зберігати за собою батьківські права стосовно дітей. На час вирішення спору діти проживають із батьком за адресою: [ADDRESS] .(свідоцтва про підтвердження постійного місця проживання для українських біженців від 30.03.2022 року) При таких обставинах, суд погоджується із доводами позивача про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками по вихованню дітей (винна поведінка), коли вона не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей , їх підготовку до самостійного життя, не виявлення до них інтересу, що передбачає застосування до матері такого крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків як позбавлення батьківських прав. При вирішенні спору суд враховує постанову КЦС ВС від 26.04.2022 року у справі № 520/8264/19, за якою поведінка особи, яка свідомо змінює країну проживання, не бере участі у вихованні дитини, свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні ст. 164 СК України, і може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Встановлене судом узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, її ставлення до дітей, суд вважає вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтованими, а застосування такого крайнього заходу впливу на батьків доцільним.

Outcome: approved