Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом ТОВ "Місто для людей Київ", в якому просить стягнути на його користь з ТОВ "Місто для людей Київ" матеріальну шкоду в розмірі 14 750,00 грн, на моральну шкоду у розмірі 90 000,00 грн та судові витрати. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 08.05.2018 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 48,9 кв.м, житлову площу 25,6 кв.м, поверх - 2 (другий), кількість кімнат - 2 та перебуває на обслуговуванні ТОВ "Місто для людей Київ". 21.06.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір № 10010 про управління будинком, відшкодування витрат на комунальні послуги та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території .Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 «Предмет договору» є надання виконавцем та оплата споживачем за нормативно встановленими тарифами послуг з управління, утримання Будинку (споруд) та прибудинкової території, житлово-комунальних послуг (холодне водопостачання та водовідведення, гаряче водопостачання (за технологічної можливості)та водовідведення гарячої води, централізоване опалення в опалювальний період, електропостачання), послуг по санітарно - технічному обслуговуванню будинку і технічному обслуговуванню ліфтів, вивозу побутових відходів, обслуговуванню водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло та електропроводів будинку, дезінфекції, дератизації, санітарному обслуговуванню прибудинкової території та допоміжних приміщень, освітленню та опаленню місць загального користування будинку, послуг аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у осінньо- зимовий період, озеленення прибудинкової території будинку, полив зелених насаджень, та ведення особового рахунку споживача згідно умов цього договору. Впродовж 2019-2021 років відбувається систематичне залиття його квартири. Згідно акту від 17.06.2020 року, складеного комісією було проведено обстеження квартири [ADDRESS] у зв`язку з постійно мокрою підлогою в ванній кімнаті і на кухні біля вентканалу. При неодноразовому обстеженні виявили, що залиття відбувається через вентканал, він вибив отвір в ньому і з`ясувалося, що той внизу мокрий, а вода капає періодично. Щоб встановити з якої квартири проходить залиття проливали каналізацію в кожній квартирі з 3-го поверху по 24-й, а квартиру [ADDRESS] проливали з барвником, але встановити квартиру, з якої відбувається залиття, не вдалося. Вважає, що причина залиття через несправну каналізацію, яку хтось з мешканців (з 3-го поверху по 24-й) підключив пошкодивши вентканал. При обстеженні комісією квартири, за їх вказівкою в підлозі ним було вибито отвір, однак і досі, не виявлено та не усунуто причини залиття. З вказаних причин, робити ремонт в квартирі з метою подальшого проживання в ній стає неможливим, він несе матеріальні витрати винаймаючи житло, не може проживати в квартирі, яка належить йому на праві власності, через триваючу бездіяльність відповідача, який ігнорує звернення та не проводить ніяких дій для виявлення та усунення постійного залиття квартири. Внаслідок постійного залиття через підвищену вологість на стінах та стелі з`явилися пліснява та грибок. На сьогоднішній день, як він вважає, у наслідок залиття, загальна вартість відновлювальних робіт в його квартирі буде складати 14 750,00 грн. Залиттям квартири йому також завдано моральну шкоду, яку оцінює в сумі 90 000,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 23.04.2021 року цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва (а.с. 58-59). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.09.2021 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 67-68). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 69). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року зустрічний позов ТОВ «Місто для людей Київ» повернуто заявнику (а.с. 137). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2022 року призначено по справі судову будівельно-технічну екпертизу (а.с. 158). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2022 року відновлено провадження у справі та призначено підтоговче судове засідання (а.с. 174). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 229-230). 29.11.2021 року до суду надійшов від представника відповідача Новицької І.Л. відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у позові з таких підстав. Відповідно до п. 2.5 укладеного договору платежі за договором вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 3.2.3 споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установленні договором строки, в розмірах, визначених цим договором, чинним законодавством України. Проте, не зважаючи на те, що відповідач постійно та безперервно надає позивачу житлово-комунальні послуги, а він досить тривалий час їх не оплачує. ТОВ «Місто для людей Київ» завжди реагує на звернення громадян, яким надає послуги, і відповідно до звернення був складено акт комісії, яким встановлено причину залиття: не правильне підключення когось із мешканців каналізації та вказано, що необхідне більш детальне обстеження (камера). Відповідно до додатку №2 до договору про управління домом, відшкодування витрат на комунальні послуги та послуг з утримання будинку, та прибудинкової території від 21.06.2018 року № 10010 визначено точки розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця до споживача. Так, відповідно до п.2 даного додатку №2 точкою розподілу передачі послуг з водовідведення є - зливний отвір в трійнику стояка водовідведення, до якого підключено санітарно - технічні прилади, встановлені у приміщенні споживача. Вважає, що позивач вимагає відшкодування матеріальної шкоди, за неправомірні дії третіх осіб, які не встановлені та нанесли шкоду майну, що є у спільній власності внаслідок неправильного підключення. В позовній заяві позивачем вказано, що залиття його квартири відбулося у 2019 році, хоча представник відповідача був викликаний та про що було складено акт лише 17.06.2020 року. В даному випадку у відповідача відсутні неправомірні дії або бездіяльність, оскільки пошкодження здійснене не відповідачем, поза точками розподілу надання послуг, дослідження з метою виявлення особи, яка неправомірно підключилась потребує додаткового фінансування, про яке позивач знає та відмовився його здійснювати. А тому, вважає, що відсутня вина відповідача та позивач не довів, що негативні наслідки для його майна настали саме внаслідок неправомірних дій або бездіяльності відповідача. Щодо моральної шкоди вважає, що позивач не вказав в чому саме полягали його страждання (фізичні, душевні, психічні тощо), які нерозривно пов`язанні з неправомірними діями саме відповідача, та чому відповідач йому повинен надавати житлові послуги за відсутності плати даних послуг з листопада 2018 року. Окрім того, позивач не надав жодного доказу, що йому доводиться знімати житло, у позовній заяві він вказує адресу місця своєї реєстрації в м. Києві з 1990 року, що свідчить про наявність зареєстрованого місця проживання за адресою [ADDRESS] . 10.12.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] , у якій просить позов задовольнити повністю, вказує, що впродовж 2019-2021 року відбувається систематичне залиття його квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, він не може розпочати в ній ремонтні роботи та жити в ній, та відповідно до цього, не може користуватися всіма послугами, які відповідно до вищезазначеного договору, повинен надавати відповідач. Вважає, що не з його вини відбувається системне залиття квартири водою, а отже вода використовується не за призначенням, однак відповідач не реагує на його звернення та на проблему, яка стосується не тільки його квартири, а зазначає про необхідність сплачувати за послуги, якими він фактично не користується, та які фактично не надаються. Не заперечує щодо сплати за житлово-комунальні послуги та не відмовляється від своїх обов`язків, погоджується з відповідачем відносно зазначеної ст. 629 ЦК України, де передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а не тільки однією стороною. Щодо тверджень представника відповідача про неналежного відповідача зазначає, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період, вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством, своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. В судовому засіданні 06.02.2023 року позивач [PERSON] долучив пояснення згідно яких вказує, що в матеріалах справи є акт про залиття квартири [ADDRESS] , складений ТОВ «Місто для людей», який не відповідає законодавству, а саме не визначено причини залиття, які зобов`язаний встановити балансоутримувач. Відповідачем не надано, та в матеріалах справи відсутні, будь які докази того, що ТОВ «Місто для людей» вчиняло дії для виявлення причини залиття, а саме проводили обстеження квартир які є вище поверхом за кв. [ADDRESS] , складали відповідні акти про порушення, або відсутність порушень по експлуатації інженерних мереж мешканцями квартир, які є вище поверхом за кв. [ADDRESS] , а їх 22 квартири, вважає, що це повинен робити не він. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Суд, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, заслухавши думку позивача та його представника, представника відповідача, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 08.05.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 48,9 кв.м, житлову площу 25,6 кв.м, поверх - 2 (а.с. 19-20). 21.06.2018 року між ТОВ «Місто для людей Київ» та [PERSON] укладено договір № 100010 про управління будинком, відшкодування витрат на комунальні послуги та послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій (а.с. 23-31). 16.06.2020 року складено акт комісією, який затверджено директором ТОВ «Місто для людей Київ» згідно, якого комісією у складі: головного інженера [PERSON] , майстра [PERSON] , слюсаря [PERSON] , представників організації, яка обслуговує внутрішньо-будинкові інженерні системи, склали акт про те, що вони обстежили квартиру [ADDRESS] в зв`язку з постійно мокрою підлогою в ванній кімнаті і на кухні біля вентканалу. При неодноразовому обстеженні виявили, що залиття відбувається через вентканал, чути як капає вода. Для впевненості, що залиття відбувається через вентканал, власник квартири вибив отвір в ньому і з`ясувалося, що він внизу мокрий, а вода капає періодично. Щоб встановити якої квартири проходить залиття ними проливали каналізацію в кожній квартирі з 3-го поверху о 24-й. квартиру, [ADDRESS] проливали з барвником, але установити квартиру з якої відбувається залиття не вдалося. З вищевикладеного можна зробити висновок, що оскільки залиття відбувається періодично, то це залиття через несправну каналізацію, яку хтось з мешканців (з 3-го поверху по 24-й) підключив пошкодивши вентканал, для того щоб чітко виявити з якої квартири відбувається залиття квартири [ADDRESS] потрібно більш детальне обстеження (камера) (а.с. 32). 05.06.2019 року [PERSON] направив на адресу директора ТОВ «Місто для людей Київ» претензію (а.с. 40). 22.06.2020 року, [PERSON] направив начальнику Управління ЖКГ м.Києва, директору ТОВ «Місто для людей Київ» скаргу, 17.07.2020 року скаргу голові Київської міської ради та директору ТОВ «Місто для людей Київ» (а.с. 39). 31.07.2020 року, 30.10.2020 року, 18.12.2020 року від Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації надійшла відповідь про те, що житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на експлуатаційному обслуговуванні ТОВ «Місто для людей Київ» та у них відсутні повноваження для втручання у господарську діяльність обслуговуючих організацій (а.с.50, 51). Згідно відповіді ТОВ «Місто для людей Київ» було проведено обстеження, але причин залиття не виявлено, для виявлення причин залиття необхідне залучення підрядної організації з відповідним обранням, яке коштує грошей, яку залучать після сплати заборгованості, однак власник відмовився сплатити борг (а.с. 53). Виходячи з положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України). Згідно з нормами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Згідно висновку експерта від 28.07.2022 року № 6926/22-43 встановити причину, джерело залиття квартири [ADDRESS] , а також чиїми діями завдано шкоду у вигляді залиття, згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим, в зв`язку з незабезпеченням доступу до водонесучих інженерних систем квартир, що розташовані над квартирою [ADDRESS] з 4 по 24 поверх. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , згідно даних візуально-інструментального обстеження та надання матеріалів, станом на час проведення дослідження, становить 6 775,20 грн (а.с. 160-173). Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивача сталося з вини власників будь яких інших квартир стороною відповідача не надано і встановлених обставин щодо факту залиття квартири позивача ним не спростовано. Так, відповідно до вимог статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму вказаного акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, представників оганізації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Враховуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає відповідальність з приводу залиття квартири позивача має нести ТОВ "Місто для людей Київ", оскільки будинок за адресою [ADDRESS] перебуває на його балансі, яке здійснює прямий нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ГВП), водонесучих інженерних систем та інших систем у будинку. Акт щодо залиття квартири позивача складено 17.06.2020 року, з позовом [PERSON] звернувся у вересні 2021 року і за цей час відповідачем не було вчинено жодних дій з приводу усунення залиття через вентканал квартири позивача. Також відповідачем не було виконано вимогу експерта та не забезпечено доступу до водонесучих інженерних систем квартир, що розташовані над квартирою [ADDRESS] з 4 по 24 поверх. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ "Місто для людей Київ" завданої матеріальної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 6 775,20, грн, який визначений висновком есперта від 28.07.2022 року № 6926/22-43, оскільки позивачем не було надано належних доказів та розрахунків щодо завданої матеріальної шкоди у розмірі 14 750,00 грн. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, у випадку, коли вона зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Позивач зазначав, що відповідач ігнорує вимоги про усунення причин постійного залиття квартири, відшкодовувати завдану шкоду в добровільному порядку не має наміру, що змушує його звертатися до суду за захистом своїх прав неповажне ставлення з боку відповідача до нього принижує його, як особистість, в результаті неодноразового залиття його квартири відчувається сирість, що може негативно позначитися на стані його здоров`я в подальшому, в разі переїзду до квартири. Також, бездіяльність відповідача призвела до того, що він позбавлений можливості переїхати в свою належну йому на праві власності нову квартиру та змушений відкладати ремонт та винаймати житло. При цьому, позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди у визначеному ним розмірі 90 000,00 грн. З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, суд вважає, що позивачу дійсно завдано моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з ігноруванням відмовідачем вимоги про усунення причин постійного залиття квартири і грошовий вираз такої шкоди має бути стягнутий з відповідача. У зв`язку із цим суд враховуючи глибину душевних страждань і переживань позивача, при цьому, дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди у сумі з 90 000,00 грн до 5 000,00 грн. Таким чином, суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Вартість робіт зі складення висновку експертного дослідження від 28.07.2022 року № 6926/22-43 становить 15 101,60 грн, згідно акту здачі-приймання висновку експерта № 6926/22-43, у зв`язку із чим вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.2084646613.1від 12.04.2021 року про сплату судового збору у розмірі 1 816,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується витрат на правничу допомогу, то сторони мають право подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що ними було заявлено під час розгляду справи.

Outcome: partial