Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Павловського Р.О.,\~звернулась до\~суду через підсистему «Електронний суд», з\~позовом до\~ [PERSON] , яким вона просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначено, що в період перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народились діти, на утримання яких відповідач повинен надавати матеріальну допомогу. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року вказана позовна заява залишена без руху та на їх виконання представником позивача надано заяви. Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року роз`єднано позовні вимоги представника [PERSON] адвоката Павловського Романа Олександровича до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги представника [PERSON] адвоката Павловського Романа Олександровича до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 квітня 2023 року в провадження судді Теслікової І.І. надійшла виділена справа про стягнення аліментів. Ухвалою від 12 квітня 2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Ухвалою суду від 16 травня 2023 року вирішено про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Судом встановлено, що сторони мають\~дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2022 року, спільного господарства не ведуть, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано та твердження позивача не спростовані. У відповідності до ст. 51, ст. 52 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183\~СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~СК\~України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Враховуючи потреби дітей, матеріальний стан позивача, соціально-економічні\~умови сьогодення, а також дані про особу\~відповідача, який\~є працездатною особою і\~у змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, суд вважає за необхідне в\~інтересах дітей\~стягнути\~з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж\~50 відсотків прожиткового\~мінімуму\~для дитини відповідного віку. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved