Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

25 липня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач зазначає, що сплачує на користь відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на утримання доньки [PERSON] , 2020 року народження. Окрім доньки у позивача ще є син [PERSON] , 2016 року народження, на утримання якого він також сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. 18 травня 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким задоволено вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання як матері дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Враховуючи, що наразі позивач не в змозі сплачувати вищезазначений розмір аліментів на утримання доньки, він просить суд зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , 2020 року народження до 1/8 частини від усіх видів доходу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2022 року цивільну справу № 753/7660/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 27 липня 2022 року. 03 серпня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 03 жовтня 2022 року на 10:00 год. 23 серпня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 36943), відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 30 серпня 2022 року аналогічний відзив надійшов повторно. 05 вересня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 39206). 23 вересня 2022 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 43425). Підготовче засідання призначене на 03 жовтня 2022 року було відкладено на 27 жовтня 2022 року на 16:00 год. у зв`язку з неявкою відповідача та її представника, а також для надання представнику позивача часу для ознайомлення із запереченнями відповідача на відповідь на відзив. 11 жовтня 2022 року від представника позивача надійшли пояснення у справі (вх. №"46928). Підготовче засідання призначене на 27 жовтня 2022 року не відбулось у зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні суду. Згодом підготовче засідання було призначено на 14 листопада 2022 на 09:30 год. Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування від ГУ ДПС у м. Києві інформації стосовно податкових декларацій позивача, наявності у останнього права власності на нерухоме майно та сплати земельного податку на це майно, а також інформації щодо того, чи обліковуються за відповідачем, як за суб`єктом господарської діяльності, наймані працівники, та яку заробітну плату вони отримують. Підготовче засідання було відкладено на 19 грудня 2022 року на 14:30 год. Підготовче засідання призначене на 19 грудня 2022 року не відбулось у зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні суду. Згодом підготовче засідання було призначено на 06 лютого 2023 на 10:00 год. 26 грудня 2022 року на адресу суду від ГУ ДПС у м. Києві на виконання ухвали суду від 14 листопада 2022 року надійшли витребувані відомості, окрім відмостей про фінансову звітність відповідача за 2022 року, оскільки на той момент термін подачі річної звітності ще не настав. Ухвалою суду від 6 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав, що у позивача на утриманні, крім дитини відповідачки, на яку він сплачує аліменти в розмірі частина від всіх видів доходу, перебуває дитина від першого шлюбу - син [PERSON] , на утримання якого він також сплачує аліменти у розмірі частина від всіх видів доходу. Крім того, за рішенням суду від 18 травня 2022 року він сплачує аліменти на утримання відповідачки в розмірі 1500 грн до досягненню дитиною 3-х річного віку. Вказані обставини підтверджують факт зміни матеріального становища позивача. При цьому вказав, що доходи позивача значно зменшились порівняно з попередніми періодами, він має непогашені кредитні зобов`язання перед АТ «Приватбанк» та АТ «Альфа-банк». Також зазначив, що оскільки він зареєстрований як ФОП та має стоматологічний кабінет, у період воєнного стану та через постійне виключення електроенергії в місті Києві, він має додаткові витрати на придбання генератора та палива для нього, для того, щоб утримати бізнес та мати кошти на власне проживання, а також на утримання обох дітей і відповідачки. Просив також врахувати, що у позивача на утриманні перебувають батьки-пенсіонери, та у нього також є проблеми із здоров`ям і він потребує тривалої реабілітації, на що також потрібна значна частина грошей. Просив суд зменшити позивачу розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з частини доходу на 1/8 частину. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вказала, що суд, при вирішенні питання стягнення аліментів на дитини повинен виходити з найкращих інтересів дитини, доньці позивача та відповідача ще не виповнилось 3 роки, а тому вона потребує значно більше часу та грошових витрат на утримання. Зауважили, що на час ухвалення судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] існували обставини, про які ним зазначено у позові: сплата аліментів на старшого сина [PERSON] , а тому вони не мають братись до уваги наразі, як підстава для зменшення розміру аліментів. Наявність у батьків позивача статусу пенсіонерів не є підставою для зменшення розміру аліментів та не вказують на погіршення матеріального стану позивача, а погашення кредитних зобов`язань позивачем не повинно відбуватись за рахунок зменшення розміру аліментів на дітей. Безпідставне є посилання позивача на погіршення стану здоров`я, з огляду на те, що позивач є абсолютно працездатним, не має групи інвалідності та не є обмежено дієздатною особою. Також просила суд врахувати, що у позивача є наймані працівники 7 осіб, яким він сплачує мінімальну заробітну плату, що в свою чергу, підтверджує факт спроможності сплати позивачем аліментів у розмірі від всіх видів доходів. Ухвалою суду від 6 лютого 2023 року було витребувано з ГУ ДПС у м. Києві інформацію про доходи позивача за 2022 рік та оголошено у справі перерву до 30 березня 2023 року. 28 лютого 2023 року до суду від ГУ ДПС У м. Києві, на виконання вимог ухвали суду від 6 лютого 2023 року, надійшла інформація щодо доходів позивача за 2022 рік. 30 березня 2023 року розгляд справи було відкладено за клопотання представника позивача на 11 травня 2023 року. 30 березня 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копій квитанцій щодо сплати відповідачкою щомісяця коштів за дитячий садок доньки в розмірі 14000 грн, а також копії квитанцій про перерахунок позивачем аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 5340 грн (1/4 частина доходів позивача) та на утримання відповідачки в розмірі 1500 грн, на підтвердження спроможності позивачем сплачувати саме такий розмір аліментів. У судовому засіданні 11 травня 2023 року представником позивача було долучено до матеріалів справи копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 9 березня 2023 року, яким зменшено позивачу розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , а також надано розрахунок позивача щодо його витрат як ФОП за період з 1 травня 2022 року по 26 квітня 2023 року. Представником відповідачки було подано суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, орієнтовно 8000 грн (1500 грн участь в судовому засіданні за допомогою ВКЗ та 2000 грн виїзд на авто) та зазначено, що її остаточний розмір буде визначено та надано суду докази понесених витрат протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі. У судовому засіданні 11 травня 2023 року позивач та його представник підтримала позовні вимоги, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачки заперечувала проти заявлених вимог, просила відмовити у задоволенні позову повністю та враховувати в першу чергу інтереси та потреби малолітньої дитини, якій ще не виповнилось 3 роки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи обома учасниками справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що у позивача та відповідача є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві актовий запис № 262. Батьком дитини записано - [PERSON] , матір`ю- [PERSON] (а.с. 17). Учасники справи не заперечувала факту, що [PERSON] є їх спільною дитиною. Відповідно до судового наказу, виданого 14 лютого 2022 року Дарницьким районним судом м. Києва (справа № 753/2273/22) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частина від його заробітку/доходу щомісячно, починаючи з 3 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Згідно із рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року, яке набрало законної сили, з позивача стягуються аліменти на утримання відповідача [PERSON] в розмірі 1500 грн, починаючи з 7 лютого 2022 року і до 26 листопада 2023 року (досягнення спільною дитиною позивача та відповідача 3-річного віку) (а.с. 31). Також судом встановлено, що позивач має старшого сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, видане Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1198, де батьком записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до судового наказу, виданого Подільським районним судом м. Києва від 18 березня 2019 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частина від усіх його видів заробітку/доходу, щомісячно, починаючи з 30 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд відхиляє доводи представника відповідача, що перебування на утриманні позивача старшого сина та сплата позивачем аліментів у розмірі частина доходів не повинно враховуватись судом, оскільки такі обставини існували до винесення судового наказу про стягнення аліментів на доньку [PERSON] , оскільки, як зазначалось, аліменти у розмірі від усіх видів доходу позивача на утримання доньки [PERSON] визначались судом за судовим наказом. За приписами норм ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. При цьому специфікою такого судового рішення є те, що судовий наказ видається без призначення судового засідання та виклику учасників справи (стягувача та боржника), а боржник повідомляється про наявність судового наказу за фактом його видання. При цьому, під час видачу судового наказу, суд не має можливості задовольнити його повністю чи частково, а також боржник фактично позбавлений можливості до видачі судового наказу подати свої заперечення, а також докази для зменшення розміру аліментів, заявлених у заяві про видачу судового наказу. Крім того, відповідно до приписів статті 170 ЦПК України, судові накази про стягнення аліментів не може бути скасовано, у порядку визначеному для скасування судових наказів, а можуть лише бути переглянуті за нововиявленими обставинами, або боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Отже, суд, визначаючи розмір аліментів на малолітню [PERSON] , не враховував наявність у боржника інших аліментних зобов`язань. Як вбачається з наданих позивачем платіжних доручень ним у період з 2 березня 2021 року по 11 червня 2022 року на користь відповідача було перерахована аліменти в загальному розмірі 42020 грн (судом врахована лише платежі, що мають призначення «аліменти, аліменти на утримання..» (а.с. 21-30). Судом також враховуються надані представником відповідача копії платіжних доручень, з яких вбачається, що позивач продовжує перераховувати на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 5340 грн, що за словами позивача становить частку від його доходів. Крім того, судом враховується, що постановою державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Києві від 24.07.2019 р. відкрито виконавче провадження ВП № 5962793 з примусового виконання судового наказу Подільського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15 грудня 2020 року заборгованості у [PERSON] перед [PERSON] немає, сума аліментів, яка підлягала стягненню, за листопад 2020 р. становила 4 373,5 грн. виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників для цієї місцевості у 17 494,0 грн. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що на час видачі судового наказу про стягнення з позивач аліментів на користь відповідачки на утримання спільної доньки, у позивача були наявні інші аліментні зобов`язання, які не враховувались судом при визначені розміру аліментів. Крім того, після видачі судового наказу щодо аліментних зобов`язань доньки, з позивача також було присуджено стягувати аліменти на утримання відповідачки до виповнення 3-х років доньці [PERSON] . Отже, враховуючи вказане, дійсно матеріальний стан позивача змінився, із збільшенням кількості утриманців. Відповідно до статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України). Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При розгляді справ вказаної категорії суд, вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, враховує чи відповідатиме зменшений розмір аліментів інтересам дітей сторін у справі, чи не ставить їх у несприятливі умови в частині матеріального забезпечення, погіршуючи положення самих дітей. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від до 6 років, до вікової категорії якої належить дитина [PERSON] , становить: з 1 січня - 2272 грн, гарантований мінімальний розмір - 1136 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач сплачує аліменти: на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частина (рішення суду від 9 березня 2023 року, яким зменшено розмір аліментів на утримання сина), на утримання відповідачки [PERSON] у розмірі 1500 грн, що він є особою молодого, працездатного віку, 1988 року народження. Також судом враховуються дані щодо розміру доходів позивача у період за 2020, 2021 та 2022 роки, з яких вбачається, що дохід позивача є мінливим, та у 2022 році зменшився порівняно з попереднім періодом, а також те, що сума доходу у наданих деклараціях, зазначена без вирахування податків, а також без вирахування заробітних плат, які позивач сплачує своїм працівникам щомісячно, та розмір яких становить 6500 грн згідно наданих ГУ ДПС в м. Києві відомостей (а.с., 142-145, 155-176). Судом враховується, що позивач є ФОП та має власний стоматологічний кабінет, що потребує також значних затрат грошових коштів на обладнання, його обслуговування та облаштування робочого місця і процесу. Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Суд відхиляє доводи позивача про утримання своїх батьків-пенсіонерів та надані їх копії пенсійних посвідчень, оскільки вказані докази не підтверджують факт перебування батьків на утриманні позивача, доказів протилежного суду не надано. Суд також відхиляє доводи позивача про витрати на реабілітацію після отриманої в 2020 р. травми та надану ним копію виписки з історії хвороби, оскільки такий документ датований 4 серпня 2020 року, тобто ще до народження доньки [PERSON] . Інших належних, достатніх доказів на підтвердження необхідності проходження щорічно, щоквартально, щомісячно певної реабілітації, а також її вартість суду не надано. При визначені розміру аліментів на утримання доньки, суд також враховує, що як вбачається з наданих представником відповідача доказів, відповідачка щомісячно сплачує за дитячий садок доньки 14000 грн. При цьому, як було вказано позивачем та його представником, до 11 травня 2023 року така інформація не було відома позивачу. В свою чергу представник відповідача не заперечувала цього, а також зазначила, що відповідач не узгоджувала з позивачем відвідування донькою саме такого приватного дорого вартісного дитячого закладу. Отже, враховуючи все викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання спільної дитини сторін у справі, з на 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] . При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам статті 182 та частині п`ятій статті 183 СК України щодо розміру аліментів на двох неповнолітніх дітей, буде справедливим балансом між захистом прав самого позивача та захистом прав обох його дітей, в той час як визначений розмір аліментів позивачем - 1/8 частина доходу, не відповідатиме найкращим інтересам дитини та не забезпечить рівність обох дітей позивача щодо розміру утримання. Суд зауважує, що учасники справи не позбавленні права до повноліття дитини звернутись до суду в порядку статті 192 СК України на зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial