Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

30.03.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 12.05.2017 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 12. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області №141/476/22 від 24.11.2022 шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, у 2023 році має йти у перший клас. Оскільки дитина потребує фінансового забезпечення у вигляді покупок їжі, одягу, іграшок, взуття, а також медикаментів для лікування та профілактичних засобів для запобігання хворобам, позивач звернулася до суду з даним позовом. За вказаних обставин [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.04.2023 провадження у справі № 141/230/23 відкрито, розгляд справи вирішено проводити 09.05.2023 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 09.05.2023 не з`явилася. При цьому, 09.05.2023 до суду надійшла заява позивача від 09.05.2023 про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн щомісячно, а також розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач [PERSON] позовну заяву отримав 11.04.2023, відзив до суду не направив, та, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 09.05.2023 не з`явився. Натомість, 24.04.2023 до суду надійшла заява відповідача від 21.04.2023 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково та згоден сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 4000,00 грн на утримання дитини. Згідно пунктів 1-2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Також відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2017, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дочка [PERSON] . 24.11.2022 рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі №141/476/22 зареєстрований 06.04.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки №65 від 06.03.2023, виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні [PERSON] . Як вбачається з довідки про доходи № 6 від 14.03.2023, виданої КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради, [PERSON] працювала медичною сестрою у КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради та в період з січня 2021 по грудень 2021 загальна сума її доходу становила 50872,05 грн. Згідно довідки № 360 від 14.03.2023, виданої КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради, [PERSON] з 08.07.2021 та по теперішній час відповідно до наказу №54 від 08.07.2021 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, виплата по заробітній платі не проводиться. Відповідно до довідки № 155 від 09.03.2023, виданої УПСЗН Вінницької РДА, [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, яка за період з січня 2022 по лютий 2023 становить 12040,00 грн. Згідно довідки № 33 від 07.03.2023, виданої КНП «Оратівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Оратівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , потребує амбулаторного лікування та «Д» спостереження. Як вбачається з довідки №108 від 12.04.2023, виданої ТОВ «Агробуд», [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів, його загальний дохід за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 склав 158991,65 грн. Також згідно довідки про доходи №32 від 12.04.2023, виданої ТОВ «Агрофірма Корвет», за 2022 рік [PERSON] нараховано та виплачено орендну плату за пай, в тому числі в натуральній формі 9804,88 грн. Відповідно до довідки №107 від 12.04.2023, виданої ТОВ «Агробуд», [PERSON] здав в оренду ТОВ «Агробуд» земельну частку (пай) в розмірі 2,0000 га. Визначена договором орендна плата за 2022 рік складає 10245,90 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства»» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Як вбачається з частини 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом установлено, що домовленість між сторонами щодо утримання неповнолітньої дитини не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. З огляду на викладене, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також той факт, що відповідач працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідачем не надано суду належних доказів неможливості сплати аліментів на утримання своєї дочки [PERSON] . Крім того, суд враховує те, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, а також враховує вік дитини та її потреби. За вказаних фактичних обставин справи № 141/230/23, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що розумним та справедливим розміром стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відповідача в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, буде сума 4000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 1073 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved