Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

18.04.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ товариства "Державний ощадний банк України про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Однак, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі того ж самого свідоцтва про право власності за нею зареєстровано право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що відповідно до архівного витягу, додатку 3 до рішення міської ради від 18.06.2008 року № 28/12, перелік найменувань адресних об`єктів міста Луцька за даними реєструючих органів і попередні та історичні назви, в графі «назва адресного об`єкта» вказано « [INFO] », в графі «назва адресного об`єкта згідно з рішенням виконкому міської ради від 24.04.2003 року № 186» зазначено « [PERSON] », в графі «назва адресного об`єкта в базі даних інформаційного центру Міністерства юстиції України» вказано «Лєскова». Через такі неточності і плутаніну Другою Луцькою державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона на відчуження вищевказаного будинку, підставою обтяження якого стало повідомлення, б/н 15.10.1992 року Луцького відділення ощадбанку № 6301. Зазначає, що вона не є боржником у виконавчих провадженнях та боржником у вказаному банку, тому просить суд скасувати арешт, накладений Другою Луцькою державною нотаріальною конторою на майно- будинок, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно знаходиться за адресою: [ADDRESS] в та належить їй на праві приватної власності. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав відзив на позовну заяву з запереченнями проти позову та проханням розглядати справу без його участі. Посилався на те, що АТ "Державний ощадний банк України" є неналежним відповідачем у справі, оскільки не вчиняли дій, які б порушили права позивача. У АТ «Ощадбанку» відсутні будь-які документи щодо об`єкту обтяження та не виявлено заборгованості позивачки перед банком. Отже, саме державна нотаріальна контора або реєстратор має вносити відповідні зміни до реєстру та бути відповідачем у справі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Однак, вказаний житловий будинок зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.11). Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що 06.03.2008 року за № 6734772 реєстратором: Другою Луцькою державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н від 15.10.1992 року Луцького відділення ощадбанку № 6301, було накладено обтяження на будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , [PERSON] . Архівний номер: 11685LUTSK1, Архівна дата: 16.02.1998, Дата виникнення: 15.10.1992, № реєстра 1337-2, внутр. № 4С01023123EF282D7539, коментарий:132-92 (а.с.12 зв.). Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 року за № 2-К, у відповідності зі Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 року за № 4, «Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР», з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в «Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України». Розпорядженням № 106/99-рп Президента України від 20.05.1999 року та\~постановою №876 Кабінету міністрів України від 21.05.1999 року, «Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України»\~перетворено у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». З вищенаведеного слідує, що АТ ««Державний ощадний банк України» з моменту утворення та на теперішній час є державним банком та правонаступником відповідного банку, в інтересах якого накладено заборону, що відповідачем не спростовано. Пунктом 9 частини 1\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що до компетенції нотаріусів належить накладення та знімання заборон щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Пунктом 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. За таких обставин, суд визнає необгрунтованими заперечення представника АТ "Державний ощадний банк України" проти того, що вони не є належним відповідачем у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до архівного витягу, додатку 3 до рішення міської ради від 18.06.2008 року № 28/12, перелік найменувань адресних об`єктів міста Луцька за даними реєструючих органів і попередні та історичні назви, в графі «назва адресного об`єкта» вказано «Лєскова», в графі «назва адресного об`єкта згідно з рішенням виконкому міської ради від 24.04.2003 року № 186» зазначено « [PERSON] », в графі «назва адресного об`єкта в базі даних інформаційного центру Міністерства юстиції України» вказано «Лєскова». 06.10.2021 року Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) надав відповідь [PERSON] про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у Відділі відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу щодо [PERSON] на користь фізичних, юридичних осіб держави, у тому числі аліментів не перебували та не перебувають. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 278220212 від 05.10.2021 року обтяження накладені державними виконавцями Першого відділу ДВС у м.Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) щодо майна [PERSON] - відсутні на неможливість зняття арешту, оскільки станом на 24.11.2022 року, на виконанні у відділі не перебували та не перебувають виконавчі провадження, де боржником [PERSON] .. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України передбачено що, власник здійснює право власності шляхом володіння, користування і розпорядження своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Принцип непорушності права власності встановлений ч.1 ст.321 ЦК України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, оскільки будь-яких невиконаних зобов`язань у позивача перед відповідачем відсутні, що вбачається з поданого банком відзиву, тому слід скасувати арешт накладений Другою Луцькою державною нотаріальною конторою на майно, а саме житловий будинок, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності.

Outcome: approved