Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулося до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини залишила малолітню доньку саму в дитячій лікарні. На теперішній час дитини знаходиться в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». За час перебування дитини в цьому закладі батьки не відвідували дівчинку, не телефонували та ніяким чином не цікавилися станом її здоров`я та її розвитком. Ні рідні, ні близькі також не приходили до закладу. Також протягом перебування малолітньої доньки в дитячій лікарні та у будинку дитини [PERSON] не зверталася до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради з заявами про повернення дитини на виховання в її сім`ю. Вказані факти підтверджують безвідповідальне ставлення відповідачки до подальшої долі доньки [PERSON] . А тому, посилаючись на викладене, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.03.2023 року. 10.03.2023 року підготовче судове засідання відкладено на 04.04.2023 року. Ухвалою суду від 04.04.2023 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 13.04.2023 року. 13.04.2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки та відсутністю доказів її належного сповіщення на 04.05.2023 року. Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з`явився. В письмовому листі просять розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Відомості про батька дитини, [PERSON] , записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 01.04.2021 року (а.с.4). Місце проживання [PERSON] на території міста Суми не зареєстроване, що підтверджується довідкою (а.с.5). Згідно повідомлення з комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» від 05.03.2021 року № 01-16/7/296, [PERSON] залишила малолітню дитину, [INFO] , саму в дитячій клінічній лікарні (а.с.7). 12.03.2021 року було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. (а.с.8). Відповідно до наказу управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 60 від 19.04.2021 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , взята на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.05.2021 року № 281 [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.10, 11). З 06.04.2021 року і по теперішній час малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Відповідно до інформацій, наданих КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» від 14.01.2022 року № 27/01, та 20.02.2023 року №139/14, за час перебування малолітньої [PERSON] в цьому закладі батьки не відвідували дівчинку, не телефонували та ніяким чином не цікавились станом здоров`я дитини та її розвитком. Ні рідні, ні близькі дитини також не приходили до закладу (а.с.12,13). За інформацією Роменського міського центру соціальних служб, [PERSON] тривалий час перебувала в полі зору Роменського міського центру соціальних служб і служби у справах дітей у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків, і вже позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей, ще одна дитина мешкає разом із своїм батьком, без догляду матері (а.с.18). Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01.04.2020 року в справі №585/298/20 [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно інших трьох своїх малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.14-17). [PERSON] проживала за кількома адресами в м. Ромни та Роменському районі, а саме: [ADDRESS] ; [ADDRESS] (знята з реєстрації в 2017 році); [ADDRESS] (знята з реєстрації 30.12.2020 року). Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що мати дитини, [PERSON] , не має бажання виконувати батьківські обов`язки відносно дитини. Негативна поведінка та небажання [PERSON] займатися вихованням та утриманням своєї дитини суперечить моральним засадам суспільства, позбавляє дитину мати справжню сім`ю та батьків. Відповідачка не виявила бажання забрати дитину з закладу охорони здоров`я та виховувати дитину, не піклується про стан її здоров`я та розвиток і таким чином ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Протягом перебування малолітньої дочки в дитячій лікарні та у будинку дитини [PERSON] не зверталася до Управління «Служба у справах дітей»» Сумської міської ради з заявами про повернення дитини на виховання в її сім`ю. Усі наведені факти підтверджують безвідповідальне ставлення [PERSON] до подальшої долі дочки [PERSON] , [INFO] . Така поведінка відповідачки, свідчить про незацікавленість її як матері у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. А тому, враховуючи викладене, позов у частині вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави 2147 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved