Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду в\~інтересах [PERSON] \~до \~відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 17.08.1991 року сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано виконкомом Побузької селищної ради Голованіського району Кіровоградської області, актовий запис № 46. Зазначив, що спільне життя між сторонами не склалось , оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки . Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя, вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства вже тривалий час. Вважає, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо . Примирення між сторонами не можливе . Спору щодо спільно нажитого майна не має . Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] » Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Побузької\~селищної ради\~Голованіського району\~Кіровоградської області,\~актовий запис\~№ 46. 02.02.2023 ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 24.03.2023 позовна заява була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України. 27.03.2023 представник позивача усунув недоліки зазначені в ухвалі суду від 24.03.2023. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Голованівського районного суду Кіровоградської області, яке опубліковано 10.04.2023, оскільки його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідоме, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавала. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 1991 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області , актовий запис № 46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 17.06.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 30). Сторони спільних дітей не мають. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені тривалий час, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, спільних дітей не мають, тобто спору про місце проживання дітей не мають. Згідно наданої позивачем заяви збереження шлюбу між сторонами неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позщивач, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, надала суду заяви про залишення прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем квитанції про сплату №32528798800006181480 від 20.01.2023 (а.с. 9), остання за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved