Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідача, пославшись на\~те,\~що не має можливості розпорядитися своєю власністю на власний розсуд. В судовому\~засіданні позивач\~пояснила,\~що вона тимчасово зареєструвала за адресою: [ADDRESS] ,\~свого брата\~ [PERSON] . Проте, він з 2014 року не проживає за цією адресою. Матір купила на його ім`я будинок, де він тепер проживає. Ухвалою судді від 13\~січня 2022\~року позовну заяву\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням\~залишено без\~руху. Ухвалою судді від 31\~січня 2022\~року відкрито загальне позовне\~провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду\~від 23.03.2023\~року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася про час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власницею житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Право її власності підтверджується даним витягом (а.с.6 та зворотна сторона). 01.03.2014року позивач надала дозвіл та тимчасово зареєструвала за своєю адресою брата [PERSON] . З 01.03.2014 протягом семи років відповідач в житловому будинку не проживає, а мешкає за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку та не звільнив житлове приміщення, а відтак, порушуються майнові та немайнові права та інтереси позивача, дані положення закріплені ч.1 ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод в користуванні своїм житловим приміщенням (об`єктом права власності) - ст.391 Цивільного кодексу України. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~405\~Цивільного кодексу\~України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (із змінами та доповненнями) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, оскільки останній не проживає за адресою реєстрації більше одного року, без поважних причин, а відтак, вищезазначене дає суду підстави визнати її такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того, факт не проживання [PERSON] за адресою реєстрації більше одного року знайшло своє підтвердження у показах свідка [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 16, 316, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.\~ст.\~71,\~72\~Житлового кодексу\~України, постанови пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,

Outcome: approved