Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

У липні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Арбузинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса про виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивував тим, що 23 лютого 2017 року реєстратором Арбузинського районного відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області на підставі його заяви та його згоди було внесено зміни до актового запису про дитиу, а саме прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] . Підставою стало те, що на початку 2009 року, більш точного часу вказати не може, між сторонами були інтимні стосунки, після чого відповідач повідомила йому, що вагітна саме від нього. На той час шлюбні відносини між ними не склалися. Однак, 24 грудня 2016 року сторони уклали шлюб у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Факт того, що позивач є батьком дитини [PERSON] , відповідачка підтверджує у позовних заявах про стягнення з нього аліментів, про розірвання шлюбу, такий факт підтверджується і свідоцтвом про народження дитини. Дізнавшись, що він не є біологічним батьком вказаної дитини, вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.07.2022 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що сторони по справі на момент зачаття дитини [PERSON] не знали про існування один одного, а визнання батьківства дитини в 2017 році позивачу потрібне було для розірвання контракту з військовою частиною, як батька трьох дітей. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.12.2022 року справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги, пояснивши суду, що з відповідачкою познайомився та почав з нею зустрічатися у 2009 році. Тоді ж між ними були інтимні стосунки. Невдовзі вони розійшлися. В жовтні 2009 року через соціальну мережу «Однокласники» відповідач повідомила йому про вагітність, однак він проігнорував дане повідомлення, оскільки мав іншу сім`ю. У 2016 році він знову почав спілкуватися із відповідачем через соціальні мережі та інтернет-сайти від імені іншої особи, далі вони почали спілкуватися та зустрічатися. Тоді ж відповідач розповіла про спільну дитину та стала наполягати жити разом. У 2016 році сторони уклали шлюб. Цього ж року він продовжував проходити службу в ЗСУ за контрактом у військовій частині. У 2017 році він разом із [PERSON] пішли до відділу ДРАЦСу. Оформленням документів про визнання батьківства дитини, займалася його дружина. Він ніякої заяви щодо визнання батьківства, не писав, лише поставив підпис в якомусь журналі, при цьому йому не було роз`яснено наслідків щодо визнання батьківства. Зазначив, що дії вчиняв без будь-якого примусу, так як вірив, що дитина є його рідною дочкою. Після того, як визнав батьківство дитини, звільнився з військової частини, з тих підстав, що став батьком трьох дітей, оскільки двоє дітей мав від попереднього шлюбу. Вважав, що відповідач обманула його, сказавши, що дитина є його рідною донькою. Просив суд задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги [PERSON] , просив суд їх задовольнити, додавши, що відповідач підтверджувала факт того, що позивач є батьком їх спільної дитини [PERSON] , у позовних заявах, поданих до суду про стягнення з позивача аліментів, про розірвання шлюбу, такий факт підтверджується і свідоцтвом про народження дитини. Після розірвання шлюбу, у 2022 року позивач дізнався, що він не є біологічним батьком вказаної дитини, тому дії щодо визнання позивачем дитини, були вчинені помилково. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач не є рідним батьком її дочки - [PERSON] , тобто у них відсутня кровна спорідненість. Доньку вона народила у 2010 році. Із [PERSON] вона познайомилася в 2016 році, а до 2016 року вона з позивачем знайома не була та жодних стосунків з ним не мала. Тоді позивач перебував у лавах ЗСУ в зоні бойових дій. Його попередня дружина звернулася до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей. У лютому 2017 році позивач мав намір розірвати контракт, щоб звільнитися з військової частини. Про те, що її донька [PERSON] не є його кровною дитиною, позивачу було відомо, тому в органах ДРАЦСу вона та позивач подали заяву, якою [PERSON] визнав батьківство її доньки [PERSON] , а вона в свою чергу, погодилась з його діями. В приміщенні ДРАЦСу позивач сказав, що бажає визнати батьківство дитини, начальник ДРАЦСу спитала позивача, чи розуміє він, що дитина є не його рідною, він відповів, що розуміє те, що дитина не є його рідною, але все ж таки бажає визнати її батьківство, потім працівник ДРАЦСу попросила її вийти з кабінету. Щодо позовних заяв про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, в яких вказувала про наявність спільної з позивачем дитини [PERSON] , пояснила, що позовні заяви писала із зразків, та вважала, що позивач є батьком дитини, оскільки в свідоцтві про народження дитини, її батьком вказаний саме позивач. З наведених підстав просила суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачу достоменно було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки сторони на момент зачаття дитини не знали один одного, в 2017 році позивач особисто звернувся до Арбузинського відділу ДРАЦС, де написав заяву про визнання батьківства дитини, при цьому йому було роз`яснено всі наслідки визнання батьківства дитини, однак, бажаючи розірвати контракт з військовою частиною, позивач все ж таки визнав батьківство дитини [PERSON] . Представник третьої особи начальник Арбузинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) О.В. Хмельовська в судовому пояснила, що з 2006 року працює в відділі ДРАЦСу, а з 2012 року є начальником Арбузинського відділу ДРАЦС. Зазначила, що, нажаль, на теперішній час чоловіків, які не є біологічними батьками дитини, та які бажають визнати батьківство, багато. Сторін по справі не пам`ятає. Пояснила, що у разі звернення подружжя до органу ДРАЦС з питання визнання батьківства, спочатку ставиться запитання, чи є особа біологічним батьком дитини. Кожному із подружжя обов`язково роз`яснюються положення п. 5 ст. 136 СК України, встановлюються особи згідно паспорту. Заяви про визнання батьківства подаються особами до ДРАЦСу в електронному вигляді, які потім надаються заявникам для ознайомлення, потім для підпису. Для виготовлення повторного свідоцтва про народження дитини, потрібен певний час, тому заявники чекають на його виготовлення в коридорі. Підпис про отримання свідоцтва про народження дитини ставить один із батьків дитини в книзі обліку бланків свідоцтв. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , з`ясувавши всі обставини справив межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку,

Outcome: dismissed