Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У травні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . 14.10.2018 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2008 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, з врахуванням індексації відповідно до Закону, починаючи з 16.10.2008, щомісяця і до повноліття. Позивач зазначає, що на момент ухвалення вказаного рішення суду, донька фактично проживала разом із ним та лише залишалась ночувати у відповідача. З жовтня 2021 донька навіть перестала ночувати у відповідача, оскільки остання почала періодично виганяти її з дому. З грудня 2021 донька за власним рішенням постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Позивач самостійно забезпечує [PERSON] , [INFO] , всім необхідним, несе витрати на її утримання, виховання та розвиток. Враховуючи викладене, позивач просить припинити починаючи з 01.05.2022 стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2008 за виконавчим листом № 2-5646/08 від 02.02.2009. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2022 року відкрито провадження за даним позовом та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання з`явився представник позивача - [PERSON] , позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві. Підтвердив, що на даний момент дитина проживає з батьком, проте заперечив, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 09.12.2006 було укладено шлюб між [PERSON] до [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві 06.10.2009. У вказаному свідоцтві батьками зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . 14.10.2008 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 06.10.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 569. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2008, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, з врахуванням індексації відповідно до Закону, починаючи з 16.10.2008, щомісяця і до повноліття дитини. Згідно п. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання виконавчого листа № 2-5646/08 від 02.02.2009 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Глущенко С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2009. Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 11.04.2018 надано довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2-5646, виданого 02.02.2009 Голосіївським районним судом м. Києва, з якої вбачається, що за період з 01.01.2011 по 30.04.2018 нараховано аліментів в сумі 75463,00 грн. та сплачено аліменти в сумі 75465,00 грн. Статтею 180 СК України, встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ч.3 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина і з якого часу, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. У відповідності до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, донька [PERSON] , [INFO] більше року проживає з батьком [PERSON] фактично знаходиться на його утриманні, але позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання додньки на користь відповідача. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Стосовно вимог щодо припинення сплати аліментів з 01.05.2022, суд вважає, що в задоволенні вказаних вимог слід відмовити з тих підстав, що саме з моменту звернення до суду почали діяти спірні правовідносини, що регулюються нормами чинного сімейного законодавства з приводу припинення стягнення аліментів, що може бути вирішено лише на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, що свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial