Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

22.12.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Сєргєєва О.І. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з позивача на користь відповідачки за судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24.11.2021. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.11.2021 судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки. Вказує, що на даний час у порівнянні з ситуацією, яка була на час постановлення судового наказу, матеріальне становище позивача змінилось в гіршу сторону, оскільки він є опікуном своєї непрацездатної мами, що не дає йому змоги працювати як раніше, відповідно утримувати постійний дохід. Ухвалою суду від 08.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 28.02.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Перун Я.Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позову відмовити повністю посилаючись на те, що позивачем не доведено його заявлених підстав, а саме погіршення майнового стану позивача, не долучено відповідних та обгрунтованих доказів про це. Позивач є фізично здоровою, працездатною особою молодого віку і будь яких обмежень у працевлаштуванні у нього немає, натомість має своє житло, земельні ділянки та зареєстрований на нього транспортний засіб. Зміна розміру аліментів на утримання дитини в сторону зменшення необгрунтовано та безпідставно значно погіршить матеріальне становище доньки та унеможливість забезпечення належного рівня життя дитини. Одночасно представник відповідача у поданому відзиві просила суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 16.03.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Сєргєєва О.І. подала до суду відповідь на відзив, який обгрунтувала тим, що доводи відповідача та її представника є безпідставними, підстав для відмови у позові відсутні. Щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу вказує, що заявлені представником відповідача суми витрат не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. 21.03.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Перун Я.Ю. подано заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що на даний час активи позивача залишились незмінними у порівняння з ситуацією, яка була на час постановлення судового наказу, обгрунтовано стверджувати, що його матеріальний стан не зазнав жодних змін, а тому позов до задоволення не підлягає. Щодо твердження представника позивача про невідповідність розміру витрат на правничу допомогу зазначила, що такий повністю відповідає значенню справи для сторін, а також ринковим цінам адвокатських послуг. У судове засідання позивач та його представник не прибули. Представник Сєргєєва О.І. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання також не прибули, однак через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечила. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 24 листопада 2021 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Постановою державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) від 06.01.2022 відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №446/2494/21, який виданий Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 24.11.2021 (а.с. 15). Як встановлено судом, позивач [PERSON] відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 10.10.2020 проживає у [ADDRESS] разом з мамою та постійно доглядає за нею, оскільки вона часто хворіє, потребує постійного догляду (а.с. 12). Разом з тим, згідно з копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , позивач з 2008 року офіційно не працевлаштований (а.с.14). Як видно з позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач просить зменшити йому розмір аліментів, який визначений судовим наказом, оскільки вважає, що сума для стягнення є надмірною для нього та погіршує його матеріальне становище. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу для зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що він є опікуном своєї мами, яка потребує постійного догляду, що підтверджується висновком №519 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, та те, що він є безробітним з 2008 року, внаслідок чого немає постійного доходу. Оцінюючи такі обставини, суд виходить з того, що вони не можуть бути підставою зміни розміру аліментів, оскільки такі існували на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів і не свідчать про їх зміну. Наявність у позивача на утриманні хворої матері не вказує на необхідність зміни розміру аліментів, так як на його утриманні також перебуває його неповнолітня дочка і це є взаємовиключенням. Щодо обставини зміни матеріального стану позивача у зв`язку із втратою офіційного працевлаштування з 2008 року, то суд вважає, що така також відсутня, оскільки така обставина існувала на момент винесення судового наказу. Більше того, відсутність у позивача такий тривалий час місця праці вказує на його пасивне відношення до обов`язку батька утримувати своїх дітей. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає, що визначений раніше судом розмір аліментів в частці від заробітку на рівні 1/4 частини є помірний до сплати батьку дитини та сприяє гармонійному розвитку дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, який визначений [PERSON] відповідає розміру визначеному законом і який на переконання суду забезпечить гармонійний розвиток дитини. Суд вважає, що позивачем не доведені підстави для зміни аліментів, а тому у задоволенні його позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Поняття «50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» не тотожне поняттю «частка заробітку (доходу)». Звертаючись до суду позивач не визначив розмір частки, до якої він просив зменшити аліменти, тобто фактично заявив про зміну способу стягнення аліментів, не належачи до суб`єктів права відповідної вимоги. Тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни розміру аліментів позивачу. З огляду на наведені вище підстави, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, тому з позивача необхідно стягнути на користь відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Представник відповідача просив стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги № 06/2023 від 21.02.2023 укладеним між [PERSON] та АО "Вестлекс", додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 21.02.2023, актом про прийняття наданих послуг від 24.02.2023, платіжною інструкцією №@2PL154410 від 22.02.2023, квитанцією від 22.02.2023. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь відповідача, що становить 5000,00 гривень. Заперечення представника позивача [PERSON] - адвоката Сєргєєвої О.І. щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у зв`язку з тим, що вони не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, суд відхиляє, як безпідставне та таке, що спростоване належними та допустимими доказами наданими представником відповідача.

Outcome: approved