Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

у серпні 2022 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 31 615 грн 06 коп. Позов обґрунтований такими обставинами. Між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 31 січня 2019 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач в порушення умов договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 8 березня 2022 року має заборгованість в загальному розмірі 31 615 грн 06 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання на 27 жовтня 2022 року. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Розгляд справи було відкладено на 29 листопада 2022 року. 29 листопада 2022 року розгляд справи було знято у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступною датою судового засідання визначено 8 грудня 2022 року. 5 грудня 2022 року від відповідача надійшло повідомлення про те, що він на даний час приходить службу у військовій частині, та перебуває на сході України в Донецькій області, хоча доказів на підтверження зазначених обставин суду надано не було. 8 грудня 2022 року та 24 січня 2023 року сторони в судове засідання не з`явились. Від відповідача на адресу суду надійшла заява про неможливість участі в судових засіданнях через проходження служби. 14 березня 2023 року представник відповідача - адвокат Іванченко Анастасія Валеріївна ознайомилась з матеріалами справи. 15 березня 2023 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступною датою судового засідання визначено 30 березня 2023 року 30 березня 2023 року від представника відповідача - адвоката Іванченко А.В. надійшов відзив, в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що в наданій позивачем анкеті-заяві відсутні дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, відсутні обов`язкові умови договору та тільки вказана заява з усіх доказів містить підпис відповідача. Окрім того, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом надання кредиту та розміру боргу, оскільки є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію й не підтверджує її здійснення. Звернула увагу суду, що відповідач не міг погодити Умови і правила обслуговування АТ «Універсал Банк», які було затверджено майже через 3 роки після підписання анкети-заяви. При цьому, вказала, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме долученні до позову Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними укладаючи кредитний договір. В судове засідання з`явилась представник відповідача. Представник позивача до суду не з`явився. Ухвалою від 30 березня 2023 року визнано обов`язковою явку представника позивача в наступне судове засідання призначене на 20 квітня 2023 року, оскільки позивачем не було надано детальної виписки боржника по рахунку. 14 квітня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив з якої вбачається наступне. Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Відповідно до п. 4.2.19 Умов і правил Клієнт зобов`язаний на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватись із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Зазначив, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Генерація ключа відбувається за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Звернув увагу суду на те, що у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Моnоbank» шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Моnоbank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Моnоbank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження 3 Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Моnоbank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, яка є належним доказом. Отже заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 31 січня 2019 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт відповідача станом на 8 березня 2022 року знижений та складає 0 грн. Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. 20 квітня 2023 року в судове засідання з`явилась представник відповідача, просила надати час для ознайомлення з відповіддю на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Наступною датою судового засідання визначено 11 травня 2023 року. 27 квітня 2023 року від представника відповідача надійшли заперечення, просила в задоволенні позову відмовити та повернути відповідь на відзив позивачу, оскільки він не містить доказів направлення відповідачу. 11 травня 2023 року сторони в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи містяться заяви представників про проведення судового засідання за їх відсутності. Зважаючи на неявку учасників справи, суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 31 січня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, АТ «Універсал Банк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Щодо доводів представника відповідача про непогодження між сторонами істотних умов при укладенні договору та відсутності підтверджень, що саме з долученними до позову Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» ознайомився та погодився відповідач, суд зазначає наступне. У заяві від 31 січня 2019 року зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також, відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. У п. 6 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п.6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. Окрім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано Умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт а споживчого кредиту які містять інформацію про їх підписання електроним цифровим підписом обома сторонами договору. Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня2021 року у справі № 234/7159/20. Відтак після підписання анкети - заяви електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Суд приходить до висновку, що, підписавши анкету-заяву, пройшовши ідентифікацію клієнта, відповідач уклав з позивачем договір про надання банківських послуг, що підтвердив своїм підписом на заяві, в межах умов якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Такий договір є укладеним, оскільки дотримано вимоги до письмової форми (укладений шляхом підписання документу) і сторони, таким чином, дійшли згоди щодо істотних умов, притаманних даному виду договору. Щодо доводів представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості є не належним доказом, суд вихоить із наступного. До відповіді на відзив представником позивача було додано деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, котра підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, первинним є документ, який містить відомості про операцію. Зокрема, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц, від 1 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц. Згідно з наданим банком розрахунком [PERSON] станом на 8 березня 2022 року має заборгованість в загальному розмірі 31 615 грн 06 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 31 615 грн 06 коп (а.с. 6-12). З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку вбачається, що відповідач тривалий час користувався наданими коштами (а.с. 110-120). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Зауваження представника відповідача про ненаправлення позивачем відповіді на відзив відповідачу, суд до уваги не бере. З доданих до відповіді на відзив документів вбачається, що він був направлений на абонентську скриньку 52 в м. Києві за адресою вказаною для листування представником відповідача. Окрім того, представнику відповідача - адвокату Іванченко А.В. було повідомлено в судовому засіданні про наявність відповіді на відзив, вона ознайомилась з матеріалами справи 20 квітня 2023 року та не була позбавлена права подати заперечення на відповідь на відзив по суті спору. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 31 615 грн 06 коп. підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved