Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона з 18.03.2005 до 09.11.2021 працювала у відповідача на посаді лаборанта мінералогічного аналізу, відповідно до укладеного між ними безстрокового договору, який було припинено відповідно до ст.38 КЗпП України. Під час роботи відповідач нарахував їй до виплати заробітну плату з урахуванням утримання з нарахованої заробітної плати податків та інших обов`язкових платежів за серпень 2021 року в розмірі 7241,61 грн., за вересень 2021 року у розмірі 7166,21 грн., за жовтень 2021 року 6809,40 грн., всього 21\~217,22 грн., однак зазначену заробітну плату до цього часу їй не виплатив. На її звернення щодо виплати заробітної плати керівництво відповідача відповідає обіцянками про виплату в наступному місці, посилаючись на відсутність коштів, в зв`язку з чим вважає, що заборгованість з заробітної плати, яка їй не виплачена, підлягає стягненню в судовому порядку. Просить стягнути на її користь з відповідача невиплачену їй заробітну плату за період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року (включно) в загальному розмірі 21\~217,22 грн. без утримання із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів (податок на дохід та військовий збір). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, а саме, довідки про нараховану щомісячну заробітну плату. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачу за вказаною позивачкою адресою та отримано представником відповідача 06.04.2023. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.15) Відповідач, який належним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.14), в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, у визначений в ухвалі строк витребувані документи суду відповідачем також не надані, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.\~280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] у період з 18.03.2005 по 09.11.2021 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Цветмет ЛТД» та працювала на посаді лаборанта мінералогічного аналізу, що підтверджено копією її трудової книжки. (а.с.3) Згідно копій розрахункових листів, які видані ТОВ «Цветмет ЛТД», позивачці нарахована заробітна плата за серпень 2021 року в розмірі 7241,61 грн., за вересень 2021 року у розмірі 7166,21 грн., за жовтень 2021 року 6809,40 грн. (а.с.4), доказів виплати позивачці цих сум відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до положень\~ст.43 Конституції України,\~право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно\~ст.94\~КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим\~Кодексом, Законом України «Про оплату праці»\~та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1\~ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч.1\~ст.24 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~ \~ \~ \~ Як передбачено ч.1 ст.47 КЗпП України (в редакції, яка діяла на дату звільнення позивачки\~09 листопада 2021 року), власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч.1 ст.116 КЗпП України (в редакції, яка діяла на дату звільнення позивачки 09 листопада 2021 року), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як визначив Конституційний суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України та статей 1 та 12 Закону України «Про оплату праці», в аспекті конституційного звернення положення\~частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України\~у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12\~Закону України "Про оплату праці"\~від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. \~Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 18.03.2005 до 09.11.2021 працювала у відповідача на посаді лаборанта мінералогічного аналізу, однак під час роботи за період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року заробітну плату не отримувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 21\~217,22 грн., в день звільнення позивачки - 09 листопада 2021 року відповідач виплату сум,\~що належали\~позивачці,\~не здійснив, що\~є грубим\~порушенням ч.1\~ст.116\~КЗпП України,\~і допустимих\~доказів на\~підтвердження сплати\~вказаних сум\~позивачці на\~час розгляду\~справи судом\~ відповідачем не надано, тому, в межах заявлених вимог, позов підлягає задоволенню, а вказана заборгованість стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Також, слід допустити негайне виконання рішення в частині присудження позивачці [PERSON] виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, згідно положень п.2 ч.1\~ст.430 ЦПК України. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 115, 116, 233 КЗпП України та

Outcome: approved