Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 09 березня 2019 року у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №24. За час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Через різні погляди на життя у них часто виникали непорозуміння та суперечки, між ними зникло почуття любові. Фактично тривалий час кожен з них живе окремим життя та власними інтересами, шлюб існує формально, подружніх відносин не підтримують. Зазначає, що примирення з відповідачкою неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам дитини. Вважає, що шлюб носить формальний характер, що дає підстави для його розірвання. Тому просив шлюб розірвати і неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з ним. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, примирення вважає неможливим. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності, вимоги позову визнала, просила шлюб розірвати та не заперечила, щоб після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з позивачем, оскільки вона часто виїжджає за межі України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 березня 2019 року у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №24. За час перебування в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка погодилася на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. Щодо місця проживання дитини, слід зазначити наступне. Судом під час розгляду цієї справи не вирішується питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Так, у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 200/952/18 (провадження N 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини, а саме, що згідно з частиною 1\~статті 161 СК України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. З огляду на те, що позивач просить залишити неповнолітню дочку після розірвання шлюбу проживати з ним, а відповідачка в судове засідання не з`явилася, у подані заяві не надала заперечень з цього приводу, тобто між сторонами відсутній спір щодо того, з ким із батьків буде проживати дитина, суд вважає, що дочку [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити проживати з батьком. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved