Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просила виділити їй 1 / 2 частину житлового будинку, оскільки не може досягти згоди з другим співвласником [PERSON] щодо визначення способу користування спадковим майном. У справі просила призначити судову будівельно-технічну експертизу для визначення варіанту поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами. 14.04.2021 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшло повідомлення про відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача. 19.04.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу прийнято до провадження судді [PERSON] . У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 963 від 16.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 22.10.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. 21.12.2021 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. 23.02.2022 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 21.06.2022 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. 23.06.2022 від позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та запропоновано питання, які просить поставити судовому експерту. 24.06.2022 від відповідача надійшла заява про згоду на проведення судової будівельно-технічної експертизи та запропоновано питання, які вважає за необхідне поставити судовому експерту. 24.06.2022 ухвалою суду задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи - задовольнити. Призначено у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного часткового майна судову будівельно-технічну експертизу. Задоволено клопотання відповідача щодо поставлення експерту питань. 06.09.2022 до суду надійшло клопотання експерта Миколи Бойко про натурне обстеження об`єкта дослідження та оплату експертизи. 07.12.2022 до суду надійшов висновок №6-22 експерта за результатами оціночно-будівельної, технічно-будівельної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі №355/368/21 від 20.11.2022. 09.12.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі. 24.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання пр приєднання до матеріалів справи оригінал квитанції про оплату судової будівельно-технічної експертизи. 31.01.2023 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 04.04.2023 від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи. 04.04.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.05.2023. В судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі та виділити позивачу 1 / 2 частину житлового будинку відповідно до другого варіанту, який запропонував експерт у висновку №6-22 за результатами оціночно-будівельної, технічно-будівельної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі №355/368/21 від 20.11.2022. Представник відповідача та відповідач погодились з позовними вимогами, але просили суд виділити позивачу 1 / 2 частину житлового будинку відповідно до першого варіанту, який запропонував експерт у висновку №6-22 за результатами оціночно-будівельної, технічно-будівельної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі №355/368/21 від 20.11.2022. Свої вимоги обґрунтували тим, що станом на сьогоднішній сторони у даній справі так і використовують спірний житловий будинок, а той варіант, на якому наполягає позивач, вимагає здійснити незначну перебудову, а саме перенести стіну. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 1 / 2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого Баришівської районною державною нотаріальною конторою від 05.10.2016. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2016, іншим співвласником спірного житлового будинку є [PERSON] . Право власнсоті на 1 / 2 частину земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, кадастровий номер 3220283401:11:028:0034, належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого Баришівської районною державною нотаріальною конторою від 05.10.2016. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2016, іншим співвласником вказаної земельної ділянки є [PERSON] . Отже, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка під будинком, належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №753 від 21.12.2020, наявного в матеріалах справи, за технічними показниками 1 / 2 частини спірного житлового будинку яка належить позивачу є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. В порядку розгляду вказаної справи проведено судову оціночно-будівельно, будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу та до суду надійшов відповідний висновок №6-22 від 20.11.2022, в якому зазначено, що: враховуючи обємо-планувальні рішення поділити в натурі приміщення житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами на дві рівні ідеальні частини 1 / 2 та 1 / 2 по [ADDRESS] у відповідності до вимог ДБН, технічно неможливо. При цьому на розсуд суду запропоновано два технічно можливих варіанти поділу в натурі приміщень житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] з незначним відхиленням від ідеальних часток сторін 1 / 2 та 1 / 2. В судовому засіданні було розглянуто два варіанти поділу в натурі спірного житлового будинку. Представник позивача просила суд позовну заяву задовольнити та врахувати варіант №2 у висновку №6-22 від 20.11.2022. Відповідач та представник відповідача не заперечували проти задоволення позову, але просили суд ухвалити рішення щодо поділу в натурі житлового будинку відповідно до варіанту №1, вказаному у висновку №6-22 від 20.11.2022. Свої вимоги відповідач обгрунтовує тим, що заслуговує на більшу частину спірного будинку, оскільки вказаний будинок перейшов позивачу та відповідачу у спадок після їх матері, а оскільки відповідач більше уваги приділяла спадкодавцю, доглядала за нею, взяла на себе всі витрати по похованню, то більша частина будинку має залишитись в її користуванні. На підтвердження своїх слів відповідач долучила до матеріалів справи довідку видану Лукашівською сільською радою Баришівського району Київської області про те, що вона здійснила похорон та понесла фінансові витрати на поховання матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач долучила копії квитанцій, якими підтверджується що вона здійснює оплату за газ. Також відповідач зазначила, що перший варіант відповідає фактично тому поділу, який існує на момент розгляду справи, а перенесення перегорожі всередині будинку, відповідано до варіанту № 2 закропонованого експектом може потягнути за собою руйнування перегорож покрівлі. Більше того, сторони не заперечували що станом на сьогодні вони користуються спірним житловим будинком відповідно до варіанту №1, вказаному у висновку №6-22 від 20.11.2022. Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ст.ст. 358, 364 Цивільного кодексу України кожен із співвласників спільної гласності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У частинах першій, третій статті 364 Цивільного кодексу України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 Цивільного кодексу України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». Частиною першою статті 364 Цивільного кодексу України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20). Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року в справі № 295/451/16-ц. Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЖК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена - (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що існує технічна можливість виділення кожній зі сторін самостійних і відособлених об`єктів нерухомості на виділ яких сторони мають право відповідно до норм чинного законодавства. Таким чином суд, дослідивши усі обставини справи, вивчивши доводи та докази якими сторони обґрунтовують свої вимоги, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного та

Outcome: partial