Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни та приватний виконавець Русецький Оксана Олександрівна про скасування виконавчого напису. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16.05.2014 року між ним та АТ "Банк Ренесанс Капітал" правонаступником якого є АТ "ПУМБ" було укладено кредитний договір № GP6364160, згідно якого він отримав кредит 23560,30 грн. строком на 48 місяців під 9 % річних. У вересні 2021 року він дізнався, що 27.10.2020 року постановою приватного виконавця Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № 63423474 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Хара Н.С. № 2331 від 24.04.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" коштів в розмірі 41885,74 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 21994,45 грн., прострочена заборгованість за комісією - 14253,02 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4404,78 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 1159,5 грн., строкова заборгованість за комісією - 71,82 грн., строкова заборгованість за процентами - 2,17 грн. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом та вважає його вчиненим з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2331 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24.04.2018 року щодо стягнення коштів за кредитним договором №GP6364160 в розмірі 41885,74 грн.; скасувати виконавчий напис № 2331 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 24.04.2018 року. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно обставин викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог, просив задовільнити позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача 50 % від суми судового збору та розглянути справу без участі представника банку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилася, пояснень на позовну заяву не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна в судове засідання не з`явилася, пояснень на позовну заяву не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На підставі ст. ст. 211, ст. 247 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 16 травня 2014 року між [PERSON] та АТ "Банк Ренесанс Капітал" правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір № GP6364160, згідно якого позивач отримав кредит 23560,30 гривень строком на 48 місяців під 9 % річних /а.с.8/. 24 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіслівівною було винесено виконавчий напис №2331 щодо стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № GP-6364160 від 16.05.2014 року у розмірі 41885,74 гривень і яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 21994,45 грн., прострочена заборгованість за комісією - 14253,02 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4404,78 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 1159,5 грн., строкова заборгованість за комісією - 71,82 грн., строкова заборгованість за процентами - 2,17 грн. за період з 26 березня 2017 року по 26 березня 2018 року на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 430,00гривень, що підтверджується копією виконавчого напису /а.с.9/. Приватним виконавцем на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2331 від 24.04.2018 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63423474 від 027 жовтня 2020 року /а.с. 12-13/. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 вказаний Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Так, зазначена постанова КМУ № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат») Пунктом 10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, належним чином вручене повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису впливає на правильне вирішення справи. Для вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідачем було надано письмову вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, яку позичальник не отримував. Будь-яких документів, які б підтверджували отримання позичальником вимоги банку приватному нотаріусу не надано. Доказів на підтвердження надання нотаріально завіреної копії кредитного договору приватному нотаріусу відповідачем також не надано. Окрім цого, представником відповідача було надано заяву про визнання позовних вимог /а.с. 32/. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася про відсутність на час пред`явлення вимоги спору, чим порушила п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому позов в цій частині слід задовольнити повністю. В частині скасування виконавчого напису № 2331 від 24.04.2018 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. слід відмовити, так як оспорюваний виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним стягнути 50 відсотків судового збору за подання позову з відповідача на користь держави, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Outcome: partial