Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач на підставу позову позивач посилається на те, що сторони 17.07.2020 року уклали Договір про надання споживчого кредиту шляхом подачі відповідачем Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору, в якій позичальником погоджено умови кредитування та графік платежів. Позивач за заявою Відповідача надав йому кредит у розмірі 18173,42 грн., строком на 24 місяці - по 16.07.2022 року, з пільговим періодом 8 місяців - по 17.03.2021 року, з розміром процентної ставки 0,00010 % річних, реальною процентною ставкою - 63,73651 % річних, та комісією за управління кредитом у розмірі 3,00 % на місяць. Відповідно до Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору щомісяця 1097,68 грн. Ці зобов`язання він порушував, не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, законні права позивача, норми законодавства та умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 01.01.2023 року має заборгованість у розмірі 25221,82 грн., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача на свою користь. Процесуальні дії у справі. 28.02.2023 позовна заява надійшла до суду. 13.03.2023 судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. 14.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) сторін. Виклик відповідача в судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Позовні вимоги позивач підтримує повністю, просить задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило. Відповідач відзив на позов не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, жодних клопотань від нього не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами, та проголошує про ухвалення заочного рішення згідно з положеннями ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 17.07.2020 року відповідач звернувся до АТ «КБ «Глобус» із Заявою-Анкетою № 40372340 на приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, згідно з якою просив надати йому споживчий кредит на суму 18173,42 грн., з яких сума оплати товару - 17167,93 грн., строком на 24 місяці - з 17.07.2020 по 16.07.2022, з пільговим періодом 8 місяців - з 17.07.2020 по 17.03.2021, уклавши таким чином з позивачем кредитний Договір. Як зазначено в Заяві-Анкеті, розмір процентної ставки 0,0001 % річних, реальна річна процентна ставка - 63,74 %, комісія за управління кредитом - 3,00 % на місяць. Згідно з Графіком платежів та таблицею обчислення вартості кредиту, Відповідач зобов`язався в рахунок погашення кредиту сплачувати Банку щомісяця 1097,68 грн. Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена сума кредиту, строк кредитування, мета отримання, спосіб надання, процентна ставка за користування тощо. В паспорті вказана орієнтовна загальна вартість кредиту за весь час користування - 27441,82 грн. Згідно з наданими банком розрахунком, станом на 01.01.2023 року заборгованість відповідача за Кредитним договором від 17.07.2020 року становить 25221,82 грн. і складається із простроченої заборгованості за кредитом - 15953,42 грн., простроченої заборгованості по процентам - 9268,40 грн. 29.11.2022 на адресу відповідача було направлено Досудову вимогу від 15.11.2022 за вих. №1-1799 щодо погашення заборгованості, повідомлено розмір боргу станом на 31.10.2022 та про право Кредитора звернутись до суду із позовом про стягнення боргу. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Суд вважає, що позивач, надавши відповідачеві грошові кошти на споживчі цілі, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, будучи повідомленим про наслідки сплати процентів за користування кредитом та інші наслідки невиконання умов договору, належним чином не виконав свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.01.2023 року у розмірі 25221,82 грн., яку суд вважає доведеною. Відтак, оскільки право позивача як кредитодавця на своєчасне отримання позичених сум на умовах і в строки, що обумовлені кредитним договором, який був підписаний позичальником, є порушеним, то суд приходить до висновку, що воно підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за цим договором в вищезазначеному розмірі. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2684,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує практику ЄСПЛ, критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у справі «East West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, (п.269), у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, позивач на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, крім копії договору № 051222 від 05.12.2022 про надання професійної правничої допомоги, укладеного з адвокатом Прохоренком В.П., довіреності на ім`я останнього, надав Акт № 404372340 від 15.03.2023 прийому-передачі послуг за вищевказаним договором та копію платіжного доручення від 17.02.2023 про перерахування ФОП [PERSON] коштів за договором № 051222 від 05.12.2022 року в сумі 3000 грн., а тому суд вважає, що саме ця сума підлягає до стягнення з відповідача по справі на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved