Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач, зазначає, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, у якому в них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано, вказаного сина залишено проживати з позивачем. З того часу відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не спілкується з ним, не надає будь-якої матеріальної допомоги на його утримання, будь-якого контакту із закладом освіти він не підтримує, з вчителями не спілкується, батьківські збори та свята не відвідує. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2014 року в задоволені позову про позбавлення відповідача батьківських прав відмовлено та попереджено [PERSON] про необхідність зміни його ставлення до виховання сина. Однак, відповідач жодним чином не змінив свого відношення до дитини, надалі не спілкується з ним та не бере участі у його вихованні. Також, на утримання вказаного сина згідно з рішенням цього ж суду від 16.10.2012 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 400 грн. щомісячно. Проте, відповідач рішення суду належним чином не виконує та згідно з розрахунком станом на 30.09.2022 року має заборгованість по аліментах в розмірі 86 052 грн. Зазначає, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться життям останнього, не бере участі у додаткових витратах, які виникають. Позивачу важко самостійно утримувати сина, оскільки потреби останнього постійно зростають, збільшились витрати на харчування та забезпечення речами першої необхідності. Крім того, матеріальне становище позивача значно погіршилось, оскільки вона ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідач є працездатним, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду. Інфляційні процеси, які відбулися в державі за останній період, не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаної дитини та збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів на утримання сина до 2 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з 992,40 грн. сплаченого судового збору та 7 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 07.02.2023 року відповідач електронною поштою надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в обґрунтування збільшення розміру аліментів до 2 500 грн. позивач вказує, що її матеріальне становище погіршилось, оскільки вона ніде не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Йому відомо, що [PERSON] має іншого чоловіка, з яким вона постійно проживає та який її забезпечує, а наявність дитини від іншого чоловіка не може бути підставою для збільшення аліментів на утримання спільного сина сторін. Також звертає увагу, що наразі його матеріальний та сімейний стан суттєво змінилися, а саме з 2014 року він проживає з іншою жінкою (хоча шлюб в органах РАЦС не зареєстрували), з якою мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також є ще син дружини від колишнього чоловіка, [PERSON] , [INFO] . Його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, тому вона разом з трьома дітьми знаходяться повністю на його утриманні, а він, згідно з довідкою про доходи, отримує незначний дохід. Тому, враховуючи його матеріальний стан, просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Що стосується позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина зазначає, що з моменту розірвання шлюбу до 2019 року йому було надано можливість побачити сина лише декілька разів, під час яких він помітив значну зміну у поведінці сина, який постійно нервував та не знав, як себе поводити із батьком. Під час однієї із зустрічей позивач вчинила сварку, намагалась виштовхати його із житла, погрожувала та провокувала. Впродовж останніх 4-х років вона взагалі не надавала можливості побачитись із сином. Тому він, здебільшого, спілкувався із сином за допомогою мобільних месенджерів та соціальних мереж, для чого купив йому мобільний телефон. Звертає увагу, що позивачем постійно чиняться перешкоди щодо спілкування та участі батька у вихованні дитини, зокрема, вона ігнорує його дзвінки, формує у сина негативне сприйняття батька, вчиняє конфлікти, а також змінила свій та дитини номер телефону, що унеможливлює встановлення зв`язку із сином. Вказані дії направлені на позбавлення можливості спілкування батька з дитиною, що звісно впливає на виконання ним своїх батьківських обов`язків. Неактивна участь батька у вихованні сина спричинена тривалим конфліктом із позивачем та його проживанням на значній відстані від дитини. Стверджує, що в нього добре ставлення до сина, він його любить та бажає продовжувати спілкуватись з ним, тому вважає, що застосування такого крайнього заходу як позбавлення його батьківських прав, не буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Крім того, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2014 року у задоволенні позову [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відмовлено. Тому в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити. Вимогу щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 7 500 грн. вважає необґрунтованою, оскільки позивачем не доведено ані факту укладення між нею та адвокатом договору про надання правової допомоги, ані факту надання їй такої допомоги та її обсягу; не долучено також квитанцію про оплату таких послуг. Матеріали справи також не містять доказів, що саме вказаний адвокат підготував позовну заяву чи будь-які інші процесуальні документи, вартість яких складає 1 500 грн., чи участі такого адвоката в судових засіданнях (2 500 грн. за засідання). 24.02.2023 року позивач надіслала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого наполягає на задоволенні позовних вимог. Зазначає, що доказів перебування на утриманні дружини з трьома дітьми відповідач суду не надав; згідно з довідкою про доходи він офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання сина. Будь-яких перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не чинить, до органу опіки та піклування із заявою про визначення графіку побачень з дитиною він не звертався, що свідчить про його небажання бачитись із сином. Відповідач має змогу брати участь у вихованні сина, однак, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Позивач в судове засідання не з`явилась, 01.05.2023 року її представник, адвокат Гринів Я.В. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її та позивача відсутності (а.с. 112). Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.05.2023 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, вказаних в поданому ним відзиві на позов, а розгляд справи проводити без його та представника відсутності (а.с. 114 ). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, 07.12.2022 року представник останньої - [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи рішення виконавчого комітету міської ради про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , а розгляд справи проводити у відсутності представника ( а.с. 41 ). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.10.2008 року, про що складено відповідний актовий запис № 591, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12 ). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.10.2012 року (справа №0909/4557/2012) шлюб між сторонами розірвано, вказаного сина залишено проживати з позивачем (а.с. 14). Рішенням цього ж суду від 16.10.2012 року (справа № 0909/4690/2012) з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаної дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення цією дитиною повноліття (а.с. 15). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Верхньодніпровським відділом державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), станом на 30.09.2022 року розмір заборгованості [PERSON] по аліментах становить 86 052,00 грн. (а.с. 20-23). Судом також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2014 року (справа №346/4157/14-ц), яке набрало законної сили 27.09.2014 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відмолено: попереджено [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання [PERSON] (а.с. 16-17 ). Відповідно до довідки № 39, виданої 08.09.2022 року Коломийським ліцеєм № 8 Коломийської міської ради, [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі в 8-А класі ( а.с. 18). Згідно з даними характеристики, виданої за підписом директора вказаного навчального закладу та класного керівника, [PERSON] завжди охайний, доглянутий, його мати приділяє належну увагу його вихованню, спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям та регулярно відвідує батьківські збори. Батько контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується ( а.с. 19 ). Відповідно до даних постанови державного виконавця відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у ВП № 35110864 від 07.11.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 0909/4690, виданого 29.10.2012 року Коломийським міськрайонним судом, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, 400 грн. (а.с. 75, 76). [INFO] народився [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.01.2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 3, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 70 ). [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , що стверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих відповідно 01.09.2015 року та 01.09.2020 року виконавчим комітетом Верхівцівської міської ради Верхньодніпровського району Дніпровської області, про що складено відповідні актові записи № 87 та № 40, їхні батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 68, 69 ). Відповідно до акту № 10, виданого 18.01.2023 року депутатом Верхівцевої міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 2014 року проживає в [ADDRESS] ( а.с. 71 ). Відповідно до довідки № 75 від 16.01.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 72 ). Згідно з наданими відповідачем характеристиками [PERSON] та [PERSON] є учнями Верхівцевського ліцю № 1 Верхівцевської міської ради (а.с. 73, 74). Відповідно до даних довідки про доходи № 67, виданої 12.01.2023 року структурним підрозділом " Верхівцевий рейкозварювальний поїзд " філії " Центр з будівництва та ремонту колії " акціонерного товариства " Українська залізниця ", загальна сума доходу [PERSON] за період січня 2022 року по грудень 2022 року становила 187 040, 98 грн. (а.с. 77-78). Судом також встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.09.2022 року, про що складено відповідний актовий запис № 702, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 101). В матеріалах даної справи міститься рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради від 05.12.2022 року № 494, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 43 ). У висновку вказано, що [PERSON] до дитини не навідується, не проявляє жодного батьківського інтересу та турботи, не цікавиться його здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує та свідомо не бажає брати участь у вихованні сина. Також зазначено, що в [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина (а.с. 44-45). Згідно з актом обстеження умов проживання за місцем проживання позивача в [ADDRESS] , складеного комісією у складі головних спеціалістів сектору служби у справах дітей Бирчак Л.В. та [PERSON] , за вказаною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , позивач, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 46 ). У відповідності до ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Однак, суд,

Outcome: partial