Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У червні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , ФО-П [PERSON] , ФО-П [PERSON] про захист прав інтелектуальної власності на промисловий зразок, в процесі розгляду справи позивачем було уточнено свої позовні вимоги, які було прийнято судом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним зареєстровано 10.07.2008 року право на промисловий зразок «Набір електоротехнісних виробів», що підтверджується патентом №16959 зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на промислові зразки, до складу якого входить електротехнічний виріб «Розетка». [PERSON] власник промислового зразка «Набір електоротехнічних виробів» за патентом №16959 виявив продукцію (електортехнічний виріб «Розетка»), що вільно реалізується суб`єктами господарювання з використанням торгівельної марки « [INFO] », яка належить [PERSON] за свідоцтвом № [NUMBER] . Вказав, що виготовлення та введення в цивільний оборот електоротехнічного виробу «Розетка» під своєю торгівельною маркою «LUMANO» [PERSON] здійснює через ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] чим порушує права інтелектуальної власності [PERSON] , який є власником патенту № [NUMBER] на промисловий зразок «Набір електоротехнічних виробів», до складу якого входить електоротехнічний вирі «Розетка» Вказані обставини є підставами, які змусили позивача звернутися до суду. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевської О.І. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] , адвоката Данильчук С.Г. подав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Відповідачі ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] повторно у судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Відповідачі правом на подачу відзиву не скористалися, не подали відзив. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по справі на підставі наявних у справі даних і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Відповідно до частини першої статті 420 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) об`єктами прав інтелектуальної власності визнаються, зокрема, промислові зразки. Абзацом першим пункту 1 статті 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (далі Закон) визначено, що промисловий зразок - це результат інтелектуальної, творчої діяльності людини в галузі художнього конструювання. Згідно з частинами першою і другою статті 462 ЦК України в редакції від 12.04.2008та частин п`ятої та шостої статті п`ятої Закону в редакції від 25.06.2003 набуття права інтелектуальної власності на промисловий зразок засвідчується патентом, а обсяг правової охорони визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Відповідно до Закону в редакції від 25.06.2003 патент - це патент України на промисловий зразок. Відповідно до частин першої та другої статті 464 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на промисловий зразок є: 1) право на використання промислового зразка; 2) виключне право дозволяти використання промислового зразка (видавати ліцензії); 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту (свідоцтва), якщо інше не встановлено договором чи законом. Частинами 1, 2 та 6 статті 5 Закону в редакції від 25.06.2003 передбачено, що правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності. Об`єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб. Обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису. Згідно з частиною 1 статті 20 Закону в редакції від 25.06.2003права, що випливають з патенту, діють від дати публікації відомостей про його видачу за умови сплати річного збору за підтримання чинності патенту. Відповідно до абзаців 3, 4 ч.2 ст.20 Закону використанням зареєстрованого промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням зареєстрованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення), експорт (вивезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях. Виріб визнається виготовленим із застосуванням зареєстрованого промислового зразка, якщо зовнішній вигляд такого виробу або його частини справляє на поінформованого користувача таке саме загальне враження, як і промисловий зразок, що охороняється. Патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника патенту. При цьому якщо одним патентом на промисловий зразок охоплюється набір виробів, то у випадку використання хоча б одного елементу з такого комплекту виробів має місце використання зареєстрованого промислового зразка в цілому. Власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання промислового зразка на підставі ліцензійного договору. Договір про передачу права власності на промисловий зразок і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами. Відповідно до статті 26 Закону в редакції від 25.06.2003 будь-яке посягання на права власника патенту, передбачені статтею 20 цього Закону, вважається порушенням прав власника патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Вказана норма відповідає й чинній редакції Закону від 14.10.2020. На вимогу власника патенту таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику патенту заподіяні збитки. Вимагати поновлення порушених прав власника патенту може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію. Статтею 27 Закону передбачено, що захист прав на промисловий зразок здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв`язку з застосуванням цього Закону. Суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про: авторство на промисловий зразок; встановлення факту\~використання промислового\~зразка; встановлення\~власника промислового\~зразка; порушення\~прав власника\~промислового зразка; право\~попереднього користування; компенсації. Згідно з частинами першою і другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 432 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: 1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; 2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності; 3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів; 4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; 5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; 6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення. Згідно зі статтею 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписом частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом враховано в тому числі статті 77 - 80ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності і достатності доказів. Частинами першою - третьою статті 89ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 209ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 213ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Частиною першою статті 102ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Згідно з частиною першою статті 106ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідно до статті 110ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Обрані позивачем способи захисту відповідають змісту права на промисловий зразок, характеру його порушення та спричиненим діяннями відповідачів наслідкам, а тому з огляду на правову позицію Верховного суду, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) вони є ефективними та такими, що передбачені законодавством України. Позивач є власником прав на промисловий зразок «НАБІР ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» за патентом України № 16959 від 10.07.2008, відповідно до якого об`єктом промислового зразка є форма, що втілена у комплекті окремих електротехнічних виробів, які з точки зору художньо-конструкторського рішення, виконані з використанням єдиного образного, пластичного та стилістичного принципу формоутворення. При цьому форма окремо взятого виробу являє собою об`ємно -просторову композицію. Патент є чинним. Правова охорона промислового зразка за патентом України № 16959 поширюється на концепцію форми об`ємно -просторової структури окремих електротехнічних виробів комплекту, з урахуванням форми та взаємного розташування їх складових елементів, і не стосується їх функціональних ознак. До складу набору електротехнічних виробів, які охоплюються патентом України № 16959 від 10.07.2008 входять наступні вироби: розетка накладна для кабельного телебачення; розетка накладна для мережі; розетка розгалужувач подвійна без заземлення; розетка розгалужувач подвійна із заземленням; розетка розгалужувач потрійна без заземлення; розетка розгалужувач потрійна із заземленням; штепсельне гніздо; колодка подовжувача на два гнізда без заземлення; колодка подовжувача на два гнізда із заземленням; колодка подовжувача на три гнізда без заземлення; вимикач одноклавішний накладний; колодка подовжувача на три гнізда без заземлення, з тумблером;колодка подовжувача на три гнізда із заземленням; колодка подовжувача на три гнізда із заземлення, з тумблером; колодка подовжувача на чотири гнізда без заземлення; колодка подовжувача на чотири гнізда із заземленням; колодка подовжувача на шість гнізд із заземленням; колодка подовжувача на шість гнізд із заземленням, з тумблером; штепсельна вилка із заземленням; штепсельна Г-подібна вилка із заземленням; штепсельна коротка Г-подібна вилка із заземленням; вимикач одноклавішний накладний зі світлоіндикатором; розетка розгалужувач трикутноподібна, потрійна із заземленням; вимикач двоклавішний накладний; вимикач двоклавішний накладний зі світло індикатором; розетка одинарна накладна без заземлення; розетка одинарна накладна із заземленням; розетка подвійна накладна без заземлення; розетка подвійна накладна із заземленням. В обґрунтування своїх вимог позивачем було надано висновок експертизи об`єктів інтелектуальної власності № 128-01 від 21.10.2022, яку, згідно договору про надання послуг № 19/2022 від 26.09.2022, було на замовлення позивача виготовлено атестованим судовим експертом Міністерства юстиції України (Свідоцтво №\~1231, дійсне до 13.10.2023 року, реєстр судових експертів http://rase.minjust.gov.ua), [PERSON] . Для проведення зазначеної експертизи позивачем було надано експерту придбані ним згідно товарного чеку № 0024 від 09.02.2021 розетку одинарну з заземленням накладну, згідно товарного чеку № 186 від 12.05.2021 розетку одинарну без заземлення накладну та вимикач одноклавішний накладний, у ФО-П [PERSON] (відповідач-3) та ФО-П [PERSON] (відповідач-1)відповідно. Всі зазначені вироби марковані позначенням «LUMANO», права на яку, як на торговельну марку належать [PERSON] (відповідач-2) на підставі свідоцтва України на знак для товарів та послуг №283310 від 25.09.2020. Тобто висновок судової експертизи було складено на підставі дослідження виробів, які використовуються відповідачами. Висновок судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності №128-01 від 21.10.2022 містить інформацію про те, що судовий експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність, а також він в цілому відповідає вимогам ст.102 ЦПК України. Отже суд вважає такий висновок судової експертизи належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом. Згідно висновку судової експертизи: 1) \~ \~ \~ \~Зовнішній вигляд виробу Розетка одинарна без заземлення накладна кераміка «LUMANO», справляє на поінформованого користувача таке саме загальне враження, як і промисловий зразок «НАБІР ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» за патентом України № 16959 від 10.07.2008 року, через притаманність зазначеному виробу суттєвих ознак складового елементу промислового зразка за патентом України № 16959 від 10.07.2008 року. 2) \~ \~ \~ \~Зовнішній вигляд виробу Вимикач одноклавішний накладний «LUMANO», справляє на поінформованого користувача таке саме загальне враження, як і промисловий зразок «НАБІР ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» за патентом України № 16959 від 10.07.2008 року, через притаманність зазначеному виробу суттєвих ознак складового елементу промислового зразка за патентом України № 16959 від 10.07.2008 року. 3) \~ \~ \~ \~Зовнішній вигляд виробу Розетка одинарна із заземленням накладна кераміка «LUMANO», справляє на поінформованого користувача таке саме загальне враження, як і промисловий зразок «НАБІР ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» за патентом України № 16959 від 10.07.2008 року, через притаманність зазначеному виробу суттєвих ознак складового елементу промислового зразка за патентом України № 16959 від 10.07.2008 року. Відповідачем-2 через свого представника у відзиві на позов зазначається про те, що він ввів до цивільного обороту зазначені вироби - розетка одинарна з заземленням накладна, розетка одинарна без заземлення накладна та вимикач одноклавішний накладний під своєю торговельною маркою «LUMANO». Позивачем стверджується, а відповідачами не доведено протилежного про те, що ним ліцензійні договори, предметом яких є права на промисловий зразок за патентом України № 16959\~від 10.07.2008,\~ані з\~відповідачем-1,\~ані з\~відповідачем-2,\~ані з\~відповідачем-3\~не укладалися,\~дозволи на\~використання промислового\~зразка за патентом України № 16959 від 10.07.2008 не надавалися. З огляду на викладене, суд вважає факт незаконного використання промислового зразка «НАБІР ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» за патентом України № 16959 від 10.07.2008 з боку [PERSON] (відповідач-2) ФО-П [PERSON] (відповідач-3) та ФО-П [PERSON] (відповідач-1) встановленим (доведеним). Посилання відповідача-2 у відзиві на позов на те, що спірні вироби виготовляються, реалізуються та використовуються ним на підставі свідоцтва на промисловий зразок №43763 від 19.05.2021 не приймається судом до уваги, оскільки предметом позову по справі №643/1004/21 є припинення порушення права інтелектуальної власності позивача на промисловий зразок за патентом України № 16959 від 10.07.2008, який до того ж зареєстрований раніше промислового зразка відповідача-2 більш ніж на десять років. Отже на підставі встановленого факту наявні порушення прав позивача на промисловий зразок за патентом України № 16959 від 10.07.2008: - в діях [PERSON] (відповідач-2) через виготовлення виробу із застосуванням зареєстрованого промислового зразка, пропонування до продажу, продаж таких виробів, - в діях ФО-П [PERSON] (відповідач-1) та ФО-П [PERSON] (відповідач-3) через пропонування до продажу, продаж таких виробів. В зв`язку з наведеним, позовна вимога позивача - вилучення з цивільного обороту виробів, виготовлених або введених в цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності з оглядуна положення п.3 ч.2 ст.432 ЦК України, є правомірною. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1\~статті 133 ЦПК України). Частиною 3\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт1 частини 2\~статті 141 ЦПК України). При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2724 грн. На підготовку Висновку експерта №128-01, складеного за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності 21 жовтня 2022 року, який було взято до уваги в ході розгляду даної справи, позивач поніс витрати у сумі 40 000,00 грн. Отже, витрати на сплату судового збору, проведення експертизи, пов`язані з вчиненням дій, необхідних для підготовки до розгляду справи, документально підтверджені стороною позивача, підлягають стягненню з відповідачів у зв`язку із задоволенням даного позову в повному обсязі.

Outcome: approved