Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

25.02.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від [PERSON] надійшла позовна заява з проханням: - визначити, що частка померлої матері [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок [ADDRESS] , а також надвірні господарські споруди, що відносяться до нього та земельну ділянку кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019 площею 0,1 га на якій будинок розташований становила ; - визнати недійним договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського державного нотаріального округу Київської області Віценко В.О., серія та номер 33, укладений 12.02.2019; - визнати недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського державного нотаріального округу Київської області Віценко В.О., серія та номер : 34 укладений 12.02.2019; - визнати недійсним рішення Бориспільської міської ради від 21.12.2017 № 2722-36-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у власність земельної ділянки [PERSON] площею 0,1000 га (кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ; - скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , здійснену на підставі рішення Бориспільської міської ради від 21.12.2017 № 2722-36-VII; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5448 грн. (т.1 а.с.1-14) Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] та [PERSON] з 03.08.1974 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились діти: позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] .. 15.03.1976 відповідач [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 11,50 кв.м., що розташований на земельній ділянці 1400 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу за адресою : [ADDRESS] , посвідченого нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Татаренко В.В. за реєстр. № 1154. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої 18.07.2017 Бориспільською міською нотаріальною конторою Київської області була заведена спадкова справа № 216/2017. Спадкоємцями майна померлої матері є позивач [PERSON] та його батько, чоловік померлої, [PERSON] , оскільки вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З приводу прийняття спадщини доньками спадкодавця [PERSON] та [PERSON] позивачу не відомо. Крім того позивач зазначає, що 21.12.2017 Бориспільською міською радою прийнято рішення № 2722-36-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] площею 0,1000 га кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ; затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд по [ADDRESS] ; передано безоплатно у власність громадянину [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ; зобов`язано громадянина [PERSON] зареєструвати право власності на земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства. В подальшому [PERSON] на підставі вказаного рішення Бориспільської міської ради зареєстрував за собою право власності на спірну земельну ділянку. 03.07.2020 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , проте державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевською М.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 545/02-31 від 03.07.2020, з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо його майна щодо суб`єкта № 237858791 від 19.12.2020, за [PERSON] та [PERSON] 12.02.2019 зареєстровано право власності на спірні житловий будинок та земельну ділянку по частини за кожною на підставі укладеного відповідачами договору дарування від 12.02.2019. Позивач вважає, що оскільки нерухоме майно було придбано у шлюбі, то частка його матері становила житлового будинку та земельної ділянки, та його частка у випадку спадкування за законом повинна бути частина. 24.06.2022\~до суду\~від позивача\~ [PERSON] \~надійшла \~заява про\~зміну предмету\~позову \~(т.3\~а.с.\~46-52),\~а також\~уточнена позовна\~заява,\~датована 08.06.2022\~(т.3\~а.\~с.\~ 53-67), з проханням : - визначити, що частка померлої матері [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок [ADDRESS] , а також надвірні господарські споруди, що відносяться до нього та земельну ділянку кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019, площею 0,1 га, на якій будинок розташований становила ; - визнати недійсним рішення Бориспільської міської ради від 21.12.2017 2722-36-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (на місцевості) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] площею 0,1000 га кадастровий номер 3210500000:09:009:0019) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (землі житлової та громадської забудови)»; - скасувати державну реєстрацію реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1474257132105; - скасувати відповідний запис про право власності 24620870\~за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер: 3210500000:09:009:0019) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських : будівель і споруд по [ADDRESS] , здійснену на підставі рішення Бориспільської міської ради від 21.12.2017 № 2722-36-VII; - скасувати державну реєстрацію реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1697479132105 здійснений [PERSON] , державним реєстратором Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» Київської області та скасувати відповідний запис про право власності 30244544 за [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою\~: [ADDRESS] ; - визнати недійсним договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського державного нотаріального округу Київської області Віценко В.О., серія та номер: 34, укладений 12.02.2019; - скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер : 45475305 від 12.02.2019 10:47:09, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О.; - скасувати запис про право власності/довірчої власності 30244544, яким зареєстровано право власності на житловий будинок, розмір частки 1/2 за [PERSON] ; - скасувати запис про право власності/довірчої власності 30244748 яким зареєстровано право власності на житловий будинок, розмір частки 1/2, за [PERSON] ; - визнати недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер\~3210500000:09:009:009:0019,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Бориспільського\~міського державного\~нотаріального округу\~Київської області\~Віценко В.О.,\~серія та\~номер:\~34,\~укладений 12.02.2019; - скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер : 45476552 від 12.02.2019 10:47:09, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О.; - скасувати запис про право власності/довірчої власності 30245650, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку, розмір частки 1/2, за [PERSON] ; - скасувати запис про право власності/довірчої власності 30245722, яким зареєстровано право власності на житловий будинок, розмір частки 1/2 за [PERSON] ; - усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування після померлої [INFO] [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] та стягнути з відповідачів витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6440,40 грн. В обґрунтування додатково заявлених позовних вимог позивач зазначив, що постійно проживав разом із спадкодавцем за однією адресою та прийняв спадщину після [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] з матір`ю не проживали та заяву про прийняття спадщини не подавали та мають бути усунуті від спадкування на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України. Зокрема зазначає, що він та його дружина надавали допомогу хворій матері, власними силами та коштами купували ліки, забезпечували відвідування лікарні, надавали медичну підтримку при загостренні стану хворої, допомагали при прибиранні та готуванні їжі. 20.04.2021 до суду від Бориспільської міської ради Київської області надійшов відзив ( т.1 а. с. 158-164) з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . При цьому звертають увагу, що на момент прийняття рішення від 21.12.2017 № 2722-36-VII власником житлового будинку був [PERSON] , тому прийняте рішення є законним та не підлягає скасуванню. Зазначають, що міська рада вважає, що заявником не дотримано строків позовної давності щодо оскарження вищевказаного рішення міської ради, що відповідно до підставою для відмови у задоволення вимог щодо визнання недійсним рішення Бориспільської міської ради від 21.12.2017 №2722-36-VII. Вказують, що [PERSON] як «власник» частини житлового будинку мав бути обізнаним про стан своїх справ та міг довідатися про порушення свого права з моменту прийняття оскаржуваного рішення, а саме 21.12.2017 року (дата прийняття рішення), підтвердженням чого є отримана роздруківка оскарженого рішення міської ради із офіційного веб-сайту міської ради. 20.05.2021\~до суду\~від [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ надійшла\~зустрічна позовна\~заява (\~т.1\~а.\~с.\~196-199),\~вимоги якої\~були уточнені\~04.10.2021\~(т.\~2\~а.\~с.\~60-64)\~ з проханням: - визнати право власності за [PERSON] на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати право власності за [PERSON] на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати право власності за [PERSON] на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги щодо визнання права власності на частку земельної ділянки з кадастровим номером 3210500000:09:009:009:0019 для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1000 га відповідачі за змістом поданої 04.10.2021 року (на виконання ухвали про залишення зустрічного позову без руху) зустрічної позовної заяви не заявляють (т.2 а.с.64). Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що до спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , увійшла частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою : [ADDRESS] . Після її смерті спадщину у виді частини нерухомого майна прийняли чотири спадкоємця, то кожному належить по 1/8 ( : 4= 1/8) частини житлового будинку. При цьому зазначають, що земельна ділянка з кадастровим номером 3210500000:09:009:009:0019 для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , яка була в 2017 році приватизована [PERSON] на якій розміщений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не перебувала у власності подружжя [PERSON] , а тому не може бути спадковим майном після смерті [PERSON] .. 09.11.2021 від представника позивача за первісним позовом [PERSON] , адвоката Куксюка А.Л. надійшла відповідь на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с. 107-112) з проханням відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 04.10.2021. Заперечуючи проти зустрічного позову, представник позивача зазначає, що відмітка у паспорті про реєстрацію не має юридичного значення при вирішенні питання щодо постійного та фактичного проживання чи не проживання особи у певному місці, оскільки така реєстрація лише є процедурою внесення особою місця свого проживання, тобто є лише технічною процедурою обліку громадян. Вказує, що за адресою [ADDRESS] відповідачі [PERSON] та [PERSON] на момент смерті їх матері [PERSON] не проживали. Крім того, звертає увагу, що земельна ділянка також є спадковим майном, хоча і була оформлена позивачем [PERSON] вже після смерті [PERSON] , оскільки є спільним майном подружжя. Подачею зустрічного позову відповідачами визнано право позивача на частку у спадковому майні після померлої матері. 11.11.2021 до суду від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшло заперечення на відзив (т.2 а.с. 116-118) з проханням задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви. При цьому зазначено, що позивачем за первісним позовом також не додано додаткових доказів щодо прийняття спадщини, окрім відмітки в паспорті. 23.06.2022 до суду відповідачами за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано відзив на уточнену позовну заяву та зміну предмета позову (т.3 а.с. 27-32) за змістом якої відповідачі просять задовольни їх зустрічні позовні вимоги. Ухвалою від 15.03.2021 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження (т.1 а. с. 149). Ухвалою від 23.09.2021 зустрічну позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т.1 а. с. 218-219). Протокольною ухвалою від 01.11.2021 прийнято зустрічну уточнену позовну заяву від 04.10.2021 (т.2 а. с. 85-86). Ухвалою від 23.09.2021 витребувано від Бориспільської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої щодо майна померлої [PERSON] та з реєстраційної справи (т.1 а. с. 221-223). Протокольною ухвалою від 27.06.2022 прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] від 08.06.2022, якою частково змінено предмет позову заяву (т.3 а. с. 73-74). Ухвалою від 27.06.2022 витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Київській області додаткові докази (т.3 а. с. 76-78). Ухвалою від 27.06.2022 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі (т.3 а.с. 80). У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги та просили задовольнити, проти зустрічного позову заперечували. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] заперечували проти первісного позову, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представники відповідачів Бориспільської міської ради Київської області, приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За змістом поданого клопотання від 22.04.2021 (т.1 а.с.171) Бориспільська міська рада Київської області просила розглянути справу без участі її представника. Згідно з заявою від 16.06.2021 приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О. повідомила суду, що позовні вимоги не визнає та просить розглядати справи без її участі (т.1 а.с.187а). Третя особа державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевська М.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Листом від 17.05.2021 Бориспільська міська державна нотаріальна контора просили розгляд справи здійснювати без присутності представника Бориспільської міської державної нотаріальної контори (т.1 а.с.187). Заслухавши пояснення позивача, відповідачів та їх представників, показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що батьки позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а саме: відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1974 року, про що зроблено запис № 11, по день смерті [PERSON] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданим 03 серпня 1974 року Процівською сільською радою Бориспільського району Київської області, та свідоцтвами про народження (щодо родинних відносин) позивача [PERSON] , відповідачів [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про шлюб (щодо зміни прізвища) (т.1 а. с. 21-22, 206-207, 214, т. 2 а. с. 65). У період шлюбу, 15 березня 1976 року [PERSON] було придбано житловий будинок, житловою площею 11,50 кв.м., за адресою : [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ), - який був розташований на земельній ділянці площею 1400 га, що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим та зареєстрованим у встановленому чинним законодавством порядку (т.1 а. с. 96-98). Зміна поштової адреси до житлового будинку, зокрема підтверджується Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 23 жовтня 2017 року № 653 (т.2 а.с.52). В силу вимог чинної на той час ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (на той час - УРСР) м айно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За змістом ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (на той час - УРСР) в чинній на момент набуття права власності редакції, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Наведене за своїм змістом відповідає раніше чинним вимогам ст. ст. 60,69,70 Сімейного кодексу України. Аналогічні положення містяться в ст. ст. 368, 369, 370 Цивільного кодексу України. Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів №100 від 01 березня 1982 року (т.1 а.с.108) [PERSON] було надано дозвіл оформити документацію на перебудову житлового будинку по [ADDRESS] . Як визнано сторонами та підтверджується матеріалами Інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] (т.1 а.с. 27-112) за період шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] було здійснено перебудову житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Так, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 237858791 від 19.12.2020 (т.1 а.с.115-117) за вказаною адресою ( [ADDRESS] ) зареєстровано право власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальною площею 103,4 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м., Літ. А-1 (1985 року забудови), Г-погріб з шийкою, Б-гараж-літня кухня, В-альтанка, Д-сарай, К-свердловина, Л,М,Н яма вигрібна. Таким чином, сторонами визнано та дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що спірний житловий будинок є спільним сумісним майном подружжя відповідача [PERSON] та його дружини, матері позивача, [PERSON] . З урахуванням вищенаведених вимог ст.ст.22,28 Кодексу про шлюб та сім`ю (ст.ст.60,69,70 Сімейного кодексу України та ст.ст. 368, 369, 370 Цивільного кодексу України) суд дійшов висновку, що частка кожного з подружжя у спірному домоволодінні, становила , оскільки підстав для відступу від начала рівності часток подружжя не встановлено. [INFO] [PERSON] померла, про що зроблено актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а. с. 23 т. 1). Відповідно до вимог ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, до складу спадщини увійшла частина вищезазначеного житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Суд звертає увагу, що на момент смерті [PERSON] спірна земельна ділянка не була приватизована та перебувала у комунальні власності територіальної громади м.Борисполя. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила, що підтверджується дослідженою копією спадкової справи № 216/2017 відкритої щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та наявна у ній Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори)(т.2 а.с. 124, 141-147). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 2 ст. 1226 ЦК України визначено, що суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1297 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. В силу вимог ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Встановлено, що жоден із спадкодкоємців (чоловік та діти) [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулися, були зареєстровані з померлою спадкодавицею за однією адресою, де фактично постійно проживали на день її смерті. При цьому суд звертає увагу, лише чоловік померлої [PERSON] проживав з померлою однією сім`єю, оскільки діти померлої мали власні родини, що було повністю визнано сторонами та підтверджується показаннями допитах в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Крім того, аналізом положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини вона не передбачає необхідності проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, як, наприклад, це передбачено для спадкоємців четвертої черги (ч.1 ст.1264 ЦК України), як і не визначає, тривалості проживання. Так, судом встановлено, що з моменту хвороби [PERSON] , зокрема у січні-лютому 2016 року, та по день її смерті, як її чоловік [PERSON] так і її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ,- кожний окремо та, фактично усі разом, проживаючи в одному зі спадкодавцем домоволодінні, власними силами та особистими коштами, а також із залученням фахівців, здійснювали піклування та надавали їй медичну допомогу. Ці обставини повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. При цьому суд враховує, що кожний свідків надавав показання в частині, що була відома саме конкретному свідку, а отже не спростовує показання інших свідків. А також суд враховує, що на підтвердження факту прийняття спадщини, і стороною позивача і стороною відповідачів було запрошено не тільки свідків, які перебувають у близьких родинних стосунках зі сторонами, але й сусідів, сумніватися в об`єктивності показань яких суду підстави відсутні. Крім того, суд звертає увагу, що на підтвердження обставин, викладених в позові, позивачем [PERSON] також було надано довідку лікаря [PERSON] (т.2 а.с.186-188). При цьому, відповідь ТОВ «АПТЕКА.194», надана на запит представника відповідачів адвоката Осипчука М.В. (т.2 а.с.214-215), не спростовує викладених у вищевказаній довідці фактів, а також підтверджує, що лікар ЗПСМ [PERSON] надавала відповідь на заяву (сина померлої [PERSON] від 29.11.2021) не як посадова особа медичного закладу ТОВ «АПТЕКА.194», а як особа, яка була дільничним лікарем терапевтом в іншому медичному закладі, та в період з 01.01.2016 по 16.02.2016 здійснювала лікування [PERSON] . Не спростовує встановленого судом факту, що на момент смерті [PERSON] її чоловік та діти постійно проживали в одному домоволодінні разом з померлою, викладена в Акті обстеження житлово-побутових умов, складеному депутатом Бориспільської міської ради Сіриком Є.В. від 21 травня 2022 року (т.3 а.с.19) інформація, що, зокрема, [PERSON] мешкає в окремій будівлі на території подвір`я з 2009 року, а [PERSON] не проживає за даною адресою з 2012 року. Так зі змісту акту встановлено, що він складався більш ніж через шість років після смерті спадкодавця [PERSON] та без залучення зазначених в акті осіб, а також свідків, що ставить під сумнів об`єктивність і достовірність викладеної в ньому інформації. Крім того, той факт, що на момент смерті [PERSON] її дочки [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з матір`ю, надаючи їй харчування, догляд та медичну допомогу, повністю підтверджено в судовому засіданні показанням залучених відповідачами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому суд звертає увагу, що і позивач [PERSON] , хоч і проживав в одному будинку з [PERSON] , проте в окремих кімнатах зі власною родиною відповідно до встановленого порядку користування житловим будинком, та лише з моменту хвороби матері почав брати участі у її догляді та лікуванні. Ці встановлені в судовому засіданні обставини дають суду підстави дійти висновку, що як позивач так і відповідачі на рівних правах та в рівних частках набули право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . Підстави для усунення відповідачів від права на спадкування, визначені ст.1224 Цивільного кодексу України, відсутні. Також суд звертає увагу, що відповідно до підпунктів 3.21, 3.22 п.3 розділу 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, встановлений в судовому засіданні факт постійного проживання спадкоємців [PERSON] з померлою, а також наявність в їх паспортах відмітки про реєстрацію їх місця проживання, в силу вимог чинного на момент відкриття спадщини законодавства є доказом постійного проживання із спадкодавцем, на підставі якого могли бути вчинені нотаріальні дії щодо оформлення їх прав на спадщину. При цьому суд звертає увагу, що із заявою про відмову від спадщини жоден із спадкоємців у встановленому законом порядку не звертався. Встановлено, що 18.07.2017 позивачем [PERSON] було подано заяву до Бориспільської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] (т.2 а. с. 125). За змістом вказаної заяви [PERSON] , зокрема зазначив, що спадкоємцями, передбаченими законом, крім нього є чоловік померлої [PERSON] , та діти: [PERSON] та [PERSON] . 03.07.2020 [PERSON] до Бориспільської міської державної нотаріальної контори було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок (т.2 а.с.148). Відповідного змісту заяви про прийняття спадщини були подані до Першої Бориспільської державної нотаріальної контори (до перейменування Бориспільська міська державна нотаріальна контора) 01.07.2022 відповідачами [PERSON] та [PERSON] та 11.07.2022 відповідачем [PERSON] (т.3 а.с.98-100) Встановлено, що постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевською М.В. від 03.07.2020 відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою : [ADDRESS] , після смерті [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок (а. с. 24-25, т. 1, а. с. 149-150, т. 2). Крім того встановлено, що 12 лютого 2019 року між [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] ), з однієї сторони та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (Одаровані), з другою сторони, було укладено Договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , - посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Віценко Валерією Олександрівною, серія та номер 33, на підставі якого [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних частках вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] (т.1 а.с.230). Зі змісту Договору (п.3) встановлено, що вказаний житловий будинок належить дарувальнику на праві приватної власності, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 листопада 2018 року [PERSON] , державним реєстратором Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» Київської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2018 року, індексний номер витягу 145887449, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1697479132105, номер запису про право власності 28985354. На підставі Рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 45475305 від 12.02.2019 (т.1 а.с. 238, 239) приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О. провела державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на житловий будинок з реєстраційним номером 1697479132105, що розташований [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] (податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] ) та [PERSON] (податковий номер / серія, номер паспорта / [NUMBER] ). Крім того, встановлено, що в цей же день, 12 лютого 2019 року між [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] ), з однієї сторони та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (Одаровані), з другою сторони, було укладено Договір дарування земельної ділянки кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019, що розташована за адресою: [ADDRESS] , - посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Віценко Валерією Олександрівною, серія та номер 34, на підставі якого [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних частках вищевказану земельну ділянку (т.1 а.с.229). Відповідно до п.2 Договору встановлено, що вказана земельна ділянка належить дарувальнику на праві приватної власності, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 січня 2018 року, [PERSON] , державним реєстратором Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» Київської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.02.2019 року, індексний номер: 155872580, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1474257132105, номер запису про право власності 24620870. На підставі Рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 45476552 від 12.02.2019 (т.1 а.с. 233, 234) приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О. провела державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/2 на земельну ділянку з реєстраційним номером 1474257132105, кадастровий номер земельної ділянки 3210500000:09:009:009:0019, за суб`єктом [PERSON] (податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] ) та [PERSON] (податковий номер/серія, номер паспорта / [NUMBER] ). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно від 19.12.2020 № 237858791, право власності на спірні житловий будинок та земельну ділянку площею кадастровий номер 3210500000:09:009:009:0019, що розташовані за адресою : [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності по частини та зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] (т.1 а. с. 115-117). Таким чином, встановлено, що відповідач [PERSON] у листопаді 2018 року здійснив реєстрацію права приватної власності на спірний житловий будинок, а в подальшому на підставі Договору дарування житлового будинку від 12 лютого 2019 року відчужив його на користь відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відчужена ним на підставі Договору дарування земельної ділянки від 12 лютого 2019 року земельна ділянка площею 0,1000 га кадастровий номер 3210500000:09:009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , - також була набута позивачем у власність та зареєстрована у січні 2018 року. Підстава набуття права власності, як визнано сторонами, та підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами, є оспорюване позивачем [PERSON] рішення Бориспільської міської ради Київської області від 21.12.2017 2722-36-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (на місцевості) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] площею 0,1000 га кадастровий номер 3210500000:09:009:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (землі житлової та громадської забудови)» (т.1 а.с.113-114, т.3 а.с.54-55). Як визнано сторонами, та встановлено з вищевказаного рішення Бориспільської міської ради, а також копії «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр.. [PERSON] , [ADDRESS] » (т.2 а.с.4-55) відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації. Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі наявні докази та встановивши усі фактичні обставини справи суд дійшов наступних висновків. Так, враховуючи, що спірне домоволодіння було придбане у шлюбі, а також, що частка померлої [PERSON] становила частина, [PERSON] , укладаючи договір дарування на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] , розпорядився у тому числі частиною будинку та відповідною частиною господарських споруд, що належала померлій дружині [PERSON] та увійшла до складу спадщини, що підлягала спадкуванню та оформленню в порядку, визначеному Цивільним кодексом України, а також з моменту її відкриття належала спадкоємцям померлої [PERSON] (у тому числі позивачу [PERSON] ). При цьому суд звертає увагу, що заявляючи зустрічні позовні вимоги, відповідачі фактично визнали цю обставину, оскільки у зв`язку з тим, що виник спір щодо спадкового майна, просили визнати за ними в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності по 1/8 частині будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою : [ADDRESS] . Тим самим, відповідачі також визнають, що право на 1/8 частину будинку з відповідною частиною господарських споруд в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] набув позивач [PERSON] . Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно з ч.2 ст.718 ЦК України дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Відповідно до вимог ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.3 вказаної статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до правових позиції Верховного Суду України, наведених у постанові від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Захист права власності, до якої входить ст.388 ЦК України). Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України, яка на даний час виключена). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Крім того, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вищенаведених обставин справи, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам справи, а саме позивач [PERSON] вправі оспорювати дійсність укладеного відповідачами договору дарування житлового будинку в частині належної йому в порядку спадкування частки спірного домоволодіння. Крім того, з урахуванням позовних вимог зустрічного позову, слід дійти висновку, що відповідачі частково визнали позов [PERSON] щодо заявленої ним позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , - посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Віценко Валерією Олександрівною, серія та номер 33, укладеного 12 лютого 2019 року між [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] ), з однієї сторони та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (Одаровані), з другою сторони, в частині дарування частини житлового будинку, що належала на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому\~позов в\~цій частині\~слід визнати\~обґрунтованим та визнати недійним договір дарування спірного домоволодіння у визначеній судом частині, оскільки внаслідок укладення відповідачами оспорюваного договору дарування житлового будинку було позбавлено позивача права на спадщину, яке підлягає захисту в судовому порядку. У зв`язку з цим підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45475305 від 12.02.2019 р. 10:18:48, приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Віценко Валерії Олександрівни та записи про право власності: 30244544, яким зареєстровано право власності на житловий будинок, розмір частки , за [PERSON] та [NUMBER] , яким зареєстровано право власності на житловий будинок, розмір частки , за [PERSON] , - в частині визначення розміру часток у праві спільної часткової власності - по частки замість розміру частки - за [PERSON] та за [PERSON] . В цьому зв`язку слід зазначити, що належними відповідачами за задоволеними судом вимогами позивача [PERSON] є спадкоємці померлої [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , якими було укладеного оспорюваний договір дарування житлового будинку, у тому числі тієї його частини, право на яку в порядку спадкування набув позивач. Приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Віценко Валерії Олександрівни, не є таким належним відповідачем, скільки здійснювала свою діяльність відповідно до Закону України «Про нотаріат». Приватний нотаріус посвідчувала договір дарування та здійснювала державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на підставі наданих документів, що підтверджували право власності дарувальника, та здійснювала державну реєстрацію речових прав відповідно до покладених на неї обов`язків та наданих повноважень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень». Частково задовольняючи позовну вимогу щодо визнання недійсним договір дарування житлового будинку та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, суд враховує, що в силу вимог ст.ст.361,362 Цивільного кодексу України відповідач [PERSON] мав право без згоди інших співвласників будинку розпорядитися належною йому на праві власності частиною будинку, уклавши безоплатний договір дарування на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а отже підстави для визнання недійсним договору дарування житлового будинку в цій частині відсутні. Крім того,\~зважаючи на\~спір,\~що виник\~між сторонами\~щодо розміру\~частки позивача\~у праві\~на спадщину\~та щодо\~права відповідачів\~на спадкування\~після смерті\~ [PERSON] ,\~з метою врегулювання спірних правовідносин, а також повного захисту прав позивача та відповідачів, слід також задовольнити вимоги зустрічного позову та частково задовольнити відповідну вимогу позивача про визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності в порядку спадкування по 1/8 частці будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до рівності часток спадкоємців (4 спадкоємці по частці спадкового майна, яка складається з частини вищевказаного жилого будинку та господарських споруд). Щодо окремої додатково заявленої позивачем [PERSON] вимоги про скасування державної реєстрації, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1697479132105 здійсненої [PERSON] , державним реєстратором Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» Київської області, та скасування відповідного запису про право власності 30244544 за [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою\~: [ADDRESS] , то в цій частині позов слід визнати необґрунтованим. Так, сторонами визнано та вищенаведеними письмовими доказами підтверджується, що за життя [PERSON] подружжям була здійснена перебудова житлового будинку, проте реєстрація права власності на здійснене будівництво фактично була проведена після її смерті. Сам факт реєстрації права власності на нерухоме майно об`єкт спільної сумісної власності за одним з подружжя відповідачем [PERSON] , не позбавляє суд можливості встановити, що спірне домоволодіння є такою спільною сумісною власністю подружжя та визначити частку померлого подружжя. Суд звертає увагу, що в силу вимог п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», у разі відсутності спору, нотаріуси вчиняють нотаріальні дії: видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя. Отже, необхідність скасування державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відповідачем [PERSON] як спосіб та з метою захисту прав позивача, слід визнати необґрунтованою. Щодо іншої частини заявлених позивачем [PERSON] вимог про визнання недійсним рішення Бориспільської міської ради від 21.12.2017 2722-36-VII, скасування державної реєстрацію об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер:1474257132105, скасування запису про право власності 24620870\~за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер: 3210500000:09:009:0019), визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 12.02.2019, скасування рішення про\~державну реєстрацію\~права та\~їх обтяжень\~індексний номер:\~45476552\~від 12.02.2019 приватного нотаріуса Віценко В.О., скасування запису про право власності/довірчої власності 30245650, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку за відповідачами [PERSON] та [PERSON] , то в цій частині в задоволенні первісного позову слід відмовити з наступних підстав. Так, з долученої до позовної заяви [PERSON] копії рішення Бориспільської міської ради встановлено, що воно було опубліковано на офіційному сайті Бориспільської міської ради (т.1 а.с.113-114). На момент звернення з даним позовом до суду з дати ухвалення оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування та з моменту державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянки пройшло понад три роки. Встановлено, що в цей період, у тому числі з моменту звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 17.07.2017 та до 03.07.2020 позивач [PERSON] жодних дій з метою оформлення спадщини не вчиняв. У тому числі протягом трьох років з моменту ухвалення рішення Бориспільською міською радою про передачу земельної ділянки у власність відповідачу [PERSON] (21.12.2017) та з моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем [PERSON] (26.01.2018) з відповідними позовними вимогами про визнання недійсним рішення органу самоврядування та про скасування рішення про державну реєстрацію права власності до суду не звернувся. Зважаючи на відкритість зазначеної інформації, а також зважаючи на подану 18.07.2017 року заяву про прийняття спадщини [PERSON] , якщо не знав, то міг дізнатися з моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем [PERSON] про порушення своїх прав, за захистом яких він звернувся до суду, а саме щодо права на приватизацію частини земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] пропорційно до частки у праві на спадщину. Так, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом ч. 5 цієї статті, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Отже в частині оскарження рішення Бориспільської міської ради в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем [PERSON] строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач Бориспільська міська рада. Підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні. Інші заявлені позивачем [PERSON] вимоги фактично пов`язані з оспорюванням позивачем порядку набуття відповідачем [PERSON] права власності на земельну ділянку. Проте суд звертає увагу, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірна земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади, та не увійшла до складу спадкового майна, а тому позивач не набув права власності чи користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог ч.1 ст.377 ЦК України, в чинній станом на дату відкриття спадщини редакції, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до положень ч.ч.1-6 ст.120 ЗК України в чинній на дату відкриття спадщини редакції, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим). Зважаючи на вищенаведені вимоги чинного законодавства та у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк для оскарження рішення органу місцевого самоврядування, його наступні позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки), скасування запису про право власності на спірну\~земельну ділянку\~за відповідачем\~ [PERSON] , визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень та запису про\~право власності на земельну ділянку за відповідачами [PERSON] та [PERSON] , слід визнати необґрунтованими. Разом із з цим, слід зазначити, що у разі виникнення спору щодо усунення перешкод у користуванні належної позивачу на праві власності часткою будинку та у випадку виділення належної позивачу частки будинку в натурі при виникненні спору щодо усунення перешкод у її обслуговуванні, позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом про визнання права власності на відповідну частку земельної ділянки, необхідної для обслуговування належної позивачу частини будинку, а також встановлення права земельного сервітуту. Не позбавлений позивач також і права в порядку, визначеному ст.ст.116,118 ЗК України, набути у власність іншу земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, крім випадку, якщо таке право вже було ним використане. З урахуванням викладеного первісний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню в межах двох заявлених ним позовних вимог, зустрічні три позовні вимоги відповідачів підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог та шляхом зарахування зустрічних вимог щодо відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору з позивача [PERSON] на користь кожного з позивачів за зустрічним позовом : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід стягнути по 302 гривні 67 копійок судового збору. Так, з п`яти вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характер позивача [PERSON] задоволено дві вимоги: одна вимога немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, за якими було сплачено судовий збір 908 грн. та 908 грн. відповідно. За зустрічними позовними вимогами, які були задоволені судом повністю, кожним з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було сплачено по 908 грн. (908,00-(908,00+908,00)/3=302,67грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial