Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій зазначено, що 18 березня 2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ» було укладено кредитний договір № МОsd/03827, згідно умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 160\~000,00 грн. з процентною ставкою в перший рік користування кредитом 17%, починаючи з 18 березня 2012 року процентна ставка є плаваючою та складається з фіксованого відсотку +FAIR. Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі, але не пізніше 18 березня 2021 року. 18 березня 2011 року в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ» та [PERSON] було укладено договір поруки № МОsd/03827/S-2, згідно з яким поручитель, як солідарний боржник, відповідає перед банком в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитним договором. Сторони встановили строк дії поруки протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання. В порушення вимог кредитного договору, починаючи з 22.10.2014 року, [PERSON] не сплачує кредит та проценти за користування кредитом. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 16 травня 2018 року, становить 181\~992 грн. 45 коп., з яких: 102\~666,81 грн. заборгованість по кредиту; 79\~325,65 грн. заборгованість по нарахованих процентах. Просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» суму заборгованості за кредитним договором № МОsd/03827 від 18 березня 2011 року, що станом на 16 травня 2018 року становить 181\~992 грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 2729 грн. 88 коп. Заочним рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05 вересня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28січня 2022 року заочне рішення по зазначеній справі скасовано та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що разом із поданою позовною заявою банком було надано розрахунок заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 16.05.2018 року. У відповідному розрахунку заборгованості зазначено період виникнення заборгованості, сума заборгованості за нарахованими і несплаченими процентами, сума заборгованості та період заборгованості за основним боргом (тілом кредиту). Також зазначено загальну суму заборгованості за кредитом. Також зазначено суму нарахованих процентів, суму погашених процентів та суму непогашених процентів та дата виникнення заборгованості. Крім того, в розрахунку заборгованості зазначено періоди відповідно до п. 4 ч. 1 кредитного договору. Таким чином, ствердження відповідача про те, що в розрахунку заборгованості не зазначено за який період здійснювався розрахунок заборгованості (розрахунок заборгованості здійснювався станом на 16.05.2018 року), не вказано дату виникнення заборгованості, не зазначено дати виникнення простроченої заборгованості за кредитом та процентами є необґрунтованими та незаконними, оскільки вся необхідна інформація зазначена у розрахунку заборгованості, який долучений до матеріалів справи. Крім того, відповідачами не надано свого альтернативного розрахунку заборгованості. Також банком було надано в рамках розгляду зазначеної справи виписки по рахунку відповідачів, що дають можливість встановити об`єктивні обставини справи. Щодо відповідальності поручителя, то поручитель [PERSON] за кредитним договором несе солідарну відповідальність за належне виконання основного зобов`язання. Також ствердження відповідача [PERSON] про те, що пред`явлення вимоги до поручителя щодо виконання зобов`язання за кредитним договором в частині сплати чергових платежів має бути пред`явлено в межах 6 місячного строку по кожному окремому платежу не є обґрунтованим, оскільки сторони встановили та погодили 3 річний строк дії поруки щодо виконання частини ( по окремим платежем) основного зобов`язання.Тому відповідно застосування положень\~ст.559 ЦК України\~щодо припинення поруки неможливе. В подальшому надано до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представники в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. До суду надані відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що позовні вимоги не визнають повністю, вказавши, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують заборгованість, оскільки в розрахунку не зазначено за який період здійснювався розрахунок заборгованості, що стягується банком, не вказано дату виникнення основної заборгованості, не вказано дати виникнення простроченої заборгованості за кредитом та процентами. Крім того, розрахунок заборгованості зроблений позивачем без врахування позовної давності. Кредитна заборгованість має підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами. Крім того, позивачем не надано суду в строк, встановлений ЦПК України, виписки саме за кредитним договором, які відображають операції за кредитним договором, такі як: отримання та повернення кредитних коштів, нарахування та сплату процентів, віднесення заборгованості до простроченої, тощо. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в позовній заяві, позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем пред`явлено позовні вимоги поза межами строку позовної давності, оскільки позовна заява подана у травні 2018 року, а саме поза межами трирічного строку позовної давності. Розрахувати в грошовому вираженні, яка саме частина позовних вимог про стягнення заборгованості за основною сумою кредиту та процентами не може бути стягнута з врахуванням строку позовної давності не вбачається за можливе, оскільки позивачем не надано відповідного розрахунку та жодного іншого доказу, з якого можна зрозуміти чи заборгованість є поточною, чи простроченою, чи достроково стягнуто всю заборгованість за кредитним договором. Викладене є підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо поруки зазначено, що за ст.559 ЦК України\~та по\~ судовій практиці вважають поруку припиненою. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 18 березня 2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ» укладено кредитний договір № МОsd/03827, згідно умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 160\~000,00 грн. з процентною ставкою в перший рік користування кредитом 17%, починаючи з 18 березня 2012 року процентна ставка є плаваючою та складається з фіксованого відсотку +FAIR. Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі, але не пізніше 18 березня 2021 року. Крім того судом встановлено, що 18 березня 2011 року в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ» та [PERSON] було укладено договір поруки № МОsd/03827/S-2, згідно з яким поручитель, як солідарний боржник відповідає перед банком в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів передбачених кредитним договором. Сторони встановили строк дії поруки протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 16 травня 2018 року заборгованість становить 181\~992 грн. 45 коп., з яких: 102\~666,81 грн. заборгованість по поверненню кредиту; 79\~325,65 грн. заборгованість по нарахованих і несплачених процентах. На підставі ч. 1\~ст. 516 Цивільного кодексу України\~заміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимогЦивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.\~610,\~612\~Цивільного кодексу\~Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст. 1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1\~ст. 1056-1 Цивільного кодексу України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі\~ст. 617 Цивільного кодексу України\~особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що договірні відносини між [PERSON] , [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ`з приводу підписання договору кредиту та договору поруки виникли 18 березня 2011 року.Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 18 березня 2021 року. Останній, узгоджений між сторонами, платіж не був зроблений у жовтні 2014 року. До суду позивач звернувся у червні 2018 року. Згідно зі\~ст. 529 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року відповідно до якого, оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного окремого щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Враховуючи, що позивач звернувся до суду в період дії кредитного договору, але у строк, що перевищує три роки з моменту несплати останнього платежу, строк позовної давності слід застосувати до платежів, які повинні були здійснені в жовтні, листопаді, грудні 2014 року та у січні, лютому, березні, квітні,травні 2015 року. У стягненні зазначених сум варто відмовити. В іншій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до детального розпису загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної відсоткової ставки, що є додатком до кредитного договору від 18.03.2011 року, суми платежів складають: - за жовтень 2014 року 2883,36 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1550,03 грн.; - за листопад 2014 року 2720,04 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1386,71 грн.; - за грудень 2014 року 2749,22 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1415,89 грн.; - за січень 2015 року 2823,74 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1490,41 грн.; - за лютий 2015 року\~2711,96 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1378,63 грн.; - за березень 2015 року 2602,64 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1269,31 грн.; - за квітень 2015 року - 2\~808,84 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1475,51грн.; - за травень 2015 року 2\~567,89 грн., з яких погашення основної суми кредиту\~1333,33 грн., відсотки за користування кредитом\~1234,56 грн. Тобто загальна сума періодичних платежів за кредитом, що знаходяться поза межами позовної давності становить 21\~867,69грн., з яких погашення основної суми кредиту\~10666,64грн., відсотки за користування кредитом\~11\~201,05грн. Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.4\~ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Суд, аналізуючи положення договору поруки і підстави для припинення поруки (ч.4\~ст.559 ЦК України) проходить до висновку, що треба застосувати строки давності до окремих платежів. Застосувати строк давності до всього договору та звільнити поручителя, як солідарного боржника, від виконання взятих ним обов`язків є незаконним. Суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності до чергових платежів та вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково (за відрахуванням чергових платежів поза строками позовної давності). Так, враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення 181\~992,46 грн., з яких\~102\~666,81 грн.\~сума основного боргу по кредиту; 79\~325,65 грн.\~сума нарахованих і не сплачених процентів, стягненню з відповідачів підлягає 160\~124,77 грн. (181\~992,46 грн. 21\~867,69грн.), з яких 92\~000,17грн. (102\~666,81 грн.- 10\~666,64грн.)-\~сума основного боргу по кредиту; 68\~124,60 грн. (79\~325, 65 грн.\~ 11\~201,05грн.) - сума нарахованих і не сплачених процентів. Також слід зауважити, що згідно з усталеною практикою Європейський суд з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, оцінивши представлені в силу\~ст. 81 ЦПК України\~докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідачі в однобічному порядку не виконали покладені на них договором зобов`язання по поверненню кредиту та оплаті процентів за користування грошима, позовні вимоги за наведених вище обставин підлягають задоволенню частково. У відповідності зі\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2527,05 грн. та враховуючи\~те,\~що позовні\~вимоги задоволено\~частково (87,98 %),\~то з\~відповідачів в\~рівних частинах\~з кожного\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір пропорційно\~до задоволеної\~частки позовних\~вимог в\~сумі 1200,87\~грн.\~з кожного\~відповідача. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial