Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з заявою за участю заінтересованої особи Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] 08 червня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Соляр В.М. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , однак їй відмовлено у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Однак [PERSON] зазначає, що починаючи з 11 жовтня 2007 року та по 07 травня 2014 року постійно проживала зі [PERSON] , тож відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, адже про відмову від неї не заявляла. Проте, задля підтвердження факту постійного проживання [PERSON] з померлою [PERSON] , позивач звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 14 березня 2023 року. У судове засідання 14 березня 2023 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заінтересованої особи до суду надійшла заява, щодо відсутності заперечень у задоволенні вимог [PERSON] , справу просив розглядати за його відсутності. Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд заяви за відсутності представника та заявника, заяву про встановлення факту підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи відкладено на 04 травня 2023 року. У судове засідання 14 березня 2023 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника заінтересованої особи, щодо відсутності заперечень у задоволенні вимог [PERSON] , справу просив розглядати за його відсутності. Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд заяви за відсутності представника та заявника, заяву про встановлення факту підтримав, просив задовольнити. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] видане Любарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відповідний актовий запис № 3 від 22 грудня 2022 року. 08 червня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Соляр В.М. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , однак, відповідно до відповіді на заяву № 284/02-31 від 14 липня 2021 року, їй відмовлено у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку на звернення з заявою про прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України, та зазначено про необхідність надати до нотаріуса рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини, або для встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , до дати смерті [INFO] , що підтверджується доданою до матеріалів справи: Довідкою адміністрації Кримківського сільського поселення Джанкойського району Республіки Крим за № 36 від 19 січня 2016 року. [PERSON] зазначає, що на день смерті [PERSON] , вона постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . На підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , [PERSON] до матеріалів\~справи додається\~Довідка адміністрації\~Кримківського сільського\~поселення Джанкойського\~району Республіки\~Крим за\~№ 178\~від 14\~квітня 2020\~року,\~яка підтверджує, що починаючи з 11 жовтня 2007 року і до дня смерті [PERSON] [INFO] , [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] , вели спільне господарство та надавали одне одному допомогу. Окрім того, відповідно до Виписки з книги господарського обліку Веселківського старостинського округу Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] вибула у Республіку Крим до дочки [PERSON] , через похилий вік та стан здоров`я. Згідно роз`яснень викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" N 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Конституційний суд України у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї" визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 ррку). Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23.05.2020 року у справі N 686/8440/16-ц, провадження N 61-15699св19). Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. З наданих заявником до суду доказів, можливо зробити висновок, що [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного, тощо. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність заявником факту сумісного проживання однією сім`єю нею та [PERSON] починаючи з 11 жовтня 2007 року і до дня смерті [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved