Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 12 листопада 2011 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 619 від 12.11.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.07.2021 року шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу сторони придбали житловий будинок [ADDRESS] , в якому й проживали. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 23.12.2021 (інформаційна довідка №292083222) відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею (кв.м): 56.6, житлова площа (кв.м): 21.4, опис: житловий будинок р.п. 2012- " А", погріб - " під А", огорожа - "№1-4", свердловина І", реєстраційний номер об`єкта 211294832224, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: 3222485800:02:011:0171, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа: 0.0576 га. Підставою для державної реєстрації права власності став договір купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 2077, виданий 04.10.2019, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області; а підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49025599 від 04.10.2019 17:27:43, приватний нотаріус Гончар Тетяна Миколаївна, Бучанський районний нотаріальний округ, Київська обл. Також згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 23.12.2021 (інформаційна довідка №292085181) відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 3222485800:02:011:0171, площею (га): 0.0576, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.08.2015, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: управління Держземагентства у Києво- Святошинськомурайоні Київської області, Реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці: 211294832224. Підставою для державної реєстрації права власності став договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2079, виданий 04.10.2019, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області; а підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49025947 від 04.10.2019 17:49:42, приватний нотаріус Гончар Тетяна Миколаївна, Бучанський районний нотаріальний округ, Київська обл. Місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] (Інформація Державного земельного кадастру станом на 23.12.2021). З часу фактичного припинення шлюбних відносин позивач з сином вимушено проживають за місцем їх реєстрації: [ADDRESS] , в будинку батьків. З метою отримання копій документів, в тому числі для визначення ціни позову, що були підставою для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості та безпосередньо договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки були надані адвокатські запити приватному нотаріусу Гончар Т.М. На день звернення до суду відповіді не отримано. Крім зазначених об`єктів нерухомого майна подружжям було придбано автомобіль, держномер [NUMBER] , автомобіля модель АCURА, модель ТSХ, 2010 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2354. тип авто: легковий, тип кузова: седан, який відповідач продав під час слухання справи в суді про розірвання шлюбу та не передав належну частину грошей позивачу. У зв`язку з тим, що у позивача відсутня інформація щодо порядку реєстрації ТЗ та передачі права власності третім особам, адвокатом були надані запити до відповідних органів з метою отримання офіційної інформації. Відповідно до листа Держмитслужби України від 20.12.2021 митне оформлення транспортного засобу у режимі «Імпорт» здійснено за митною декларацією №ІІА 500500/2020/234170 від 13.05.2020 року; відносно особи, яка здійснювала митне оформлення інформацію не надано, так як є з обмеженим доступом. Також були надані запити до ГСЦ МВС та РСЦ ГСЦ МВС в Київській області відносно власника автомобіля (особи на ім`я якої було зареєстровано право власності) на день його придбання та передачі права власності третій особі; проте відповіді на день звернення до суду не отримано. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про зміну предмету позову , просить суд: Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки житлового будинку, загальною площею (кв.м): 56.6, житлова площа (кв.м): 21.4, опис: житловий будинок р.п. 2012- " А", погріб - " під А", огорожа - "№1-4", свердловина - " І ", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки земельної ділянки площею 0, 0576 га, кадастровий номер 3222485800:02:011:0171, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнати \~ \~ \~ \~ за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки житлового будинку, загальною площею (кв.м): 56.6, житлова площа (кв.м): 21.4, опис: житловий будинок р.п. 2012- " А", погріб - " під А", огорожа - "№1-4", свердловина -" І ", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] ,ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки земельної ділянки площею 0, 0576 га, кадастровий номер 3222485800:02:011:0171, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що дійсно, 12 листопада 2011 року між ним та позивачкою, було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району. [INFO] у них народився син [PERSON] . Ним було прийнято рішення придбати своє особисте житло, яке б за своїми характеристиками задовольняло позивачку Через деякий час, його товариш [PERSON] сказав, до зможе дати йому у борг 25 000 доларів США терміном на 5 років. 29 серпня 2019 року він отримав від товариша у борг обіцяні грошові кошти. Грошові кошти були отримані під розписку у присутності свідків, які можуть підтвердити даний факт. 04 жовтня 2019 року було укладено два договори купівлі-продажу, а саме: житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 122485800:02:011:0171 на якій розташований вищевказаний будинок. Враховуючи ту обставину, що на час придбання будинку та земельної ділянки він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, то позивачка [PERSON] надавала згоду на їх придбання. На підставі вищевказаних договорів на його ім`я зареєстровано право приватної власності на вказані у цих договорах об`єкти - нерухомого майна. Позивачка сама запропонувала, укласти вищевказані договори на його ім`я, на тій підставі, що для придбання вказаних об`єктів нерухомості були використані грошові кошти, тримані ним у борг (загальна сума обох договорів склала 310 000 грн., що за курсом НБУ станом на 04.10.2019 року становило 12 464,81 доларів США). Отже, вищевказані об`єкти нерухомого майна були придбані на грошові кошти, на він отримав у борг в інтересах сім`ї. Після покупки будинку вони переїхали до нього жити. Враховуючи те, що не всі кошти отримані у борг були витрачені, він зробив ремонт у придбаному будинку. Після купівлі будинку та його часткового ремонту у них ще залишилися частина коштів із взятих ним у борг грошей. Враховуючи те, що термін їх повернення був досить тривалий, була можливість придбати автомобіль. 21 лютого 2020 року він через автомобільний онлайн-аукціон, які проводяться у США, придбав автомобіль марки АCURА 2010 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] за 2150 доларів США, що на день придбання було еквівалентно 52610,5 грн. (курс НБУ на 21.02.2020 (1 долар США = 24.47 грн.). В кінці серпня 2020 року вони з позивачкою посварилися досить суттєво. Їх відносини стали такими, що унеможливлювали їх сумісне проживання. Він був змушений залишити будинок і вирішив пожити окремо. З цією метою він винайняв квартиру у с. Софіївська Борщагівка і переїхав туди жити, а [PERSON] залишилася проживати в будинку. Коли він проживав на квартирі окремо від позивачки, то постійно давав їй грошові кошти на забезпечення потреб сина, самостійно оплачував комунальні послуги домоволодіння. Однак, наступив період, коли його фінансовий стан суттєво погіршився і він не міг постійно забезпечувати сім`ю так, як цього вимагала дружина. З метою належного матеріального забезпечення сім`ї, він вирішив продати автомобіль АCURА 2010 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] . Автомобіль було продано 05.05.2021 року за 45 000 грн. Оскільки, продаж автомобіля був здійснений в період перебування у шлюбі, але вони посварилися в цей період, то позивачка усно надала згоду на продаж автомобіля та вимагала надати їй половину суми від його продажу. Отже, після продажу авто позивачка отримала від нього половину грошових коштів, що склало 22 500 гривень. Статтею 369 Цивільного кодексу України передбачено, що розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Здійснюючи продаж автомобіля, він діяв у рамках закону, а та обставина, що позивачка у позовній заяві не ставить вимоги щодо поділу автомобіля, свідчить про те, що вона знала про його продаж давала на це свою згоду та отримала половину грошових коштів від його продажу. Після останньої їхньої сварки, коли він вже жив на квартирі, ним було подано позов до суду про розірвання шлюбу з позивачкою. Оскільки позивачка не була готова самостійно вести господарство у приватному будинку, в березні 2021 року вона покинула їхній будинок та переїхала жити до своїх батьків. Він ніколи не заперечував, щоб позивачка проживала у будинку (після сварки сам пішов жити на квартиру, а позивачка залишилася проживати у будинку), а тому не поспішав до нього повертатися. Коли він дізнався, що позивачка не збирається повертатися проживати в будинку, то у вересні 2021 року (уже після розірвання шлюбу) повернувся проживати в будинок. Коли він повернувся то побачив, що будинок був занедбаний, присадибна ділянка заросла бур`янами, огорожа потребувала ремонту. Все майно, яке позивачка забажала забрати, вона забрала і вивезла із будинку, скоріше всього, до своїх батьків. Він знову змушений був приступити до ремонту будинку. З цього часу він замінив газовий котел на установку якого витратив 27 682,01 грн., зробив нову огорожу, відкотні автоматичні ворота та інше. Всі ці поліпшення є невід`ємною частиною домоволодіння житлового будинку [ADDRESS] , збільшують його вартість за рахунок вкладених ним особистих коштів, а тому не підлягають рівному розподілу. Він знає, що майно, яке придбане в шлюбі є спільним майном подружжя і ділиться пополам. Тому, під час розлучення він пропонував позивачці вирішити питання поділу майна порівну без судових тяжб. Він пропонував укласти договір про поділ майна, пропонував допомогти купити їй квартиру чи іншим шляхом вирішити питання. Вона обговорювала з ним ці питання, але так і не сказала свого кінцевого рішення, оскільки в той час її влаштовувало проживання з батьками і вона розуміла, що її частка в домоволодінні має бути меншою з огляду на поліпшення, які були зроблені ним за власний кошт та на наявність боргу. При цьому, він погоджувався в той час на рівність часток і борг збирався віддавати самотужки. Він і зараз не заперечує, щоб позивачка проживала в будинку на своїй частині. Їхній шлюб було розірвано 28.07.2021 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. А за день до цього рішення, 27.07.2021 року позивачка подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів. 02.08.2021 року Києво-Святошинським судом Київської області було видано Судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання їхнього сина [PERSON] . У травні 2022 року він отримав копію позовної заяви про поділ майна подружжя. Саме з цих документів (позовна заява датована 23 грудня 2022 року) йому стало відомо, що за її подачу позивачкою було сплачено судовий збір у сумі 6 810 гривень. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Пунктом 24 вказаної Постанови, встановлено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Звертає увагу суду на ту обставину, що у своєму позові, позивачка не ставить питання про поділ майна подружжя, а саме: боргу у сумі 25 000 доларів США, який він отримав в інтересах сім`ї на придбання об`єктів нерухомості, і які відповідно до позовних вимог позивачка хоче поділити. Просить суд врахувати дану обставину при розгляді справи по суті. У своїх позовних вимогах позивачка просить стягнути з нього витрати по сплаті судового збору у сумі 6810 грн. Він не може погодитися з цією вимогою, оскільки, ще на стадії розірвання шлюбу він пропонував позивачці вирішити питання поділу майна мирним шляхом. А враховуючи те, що вимоги про поділ майна заявлено по 1/2 частині, то вважає буде законним і стягнення судових витрат у відповідній пропорції до задоволених позовних вимог, як то встановлено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладені обставини, просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення. Представник позивача подала заяву про зміну предмету позову в порядку ст. 49 ЦПК України не змінюючи підстав позову (юридичних обставин) та обставин викладених в первісній позовній заяві та відповіді на відзив відповідача, яка подана до суду. В заяві зокрема зазначено, що до відзиву на позовну заяву відповідачем особисто додано належним чином завірену копію договору купівлі-продажу №3246/2021/2563002 транспортного засобу від 05.05.2021. За умовами договору відповідач передав у власність третьої особи спірний автомобіль за 45 000 грн. (п.3.1. договору). Як придбання так і продаж автомобіля здійснені по заниженій ціні (доказів з даного приводу не надаємо, оскільки не заявляємо позовні вимоги щодо цього) з метою ухилення з д сплати зборів в бюджет держави чи уникнення грошової компенсації позивачці. В своєму відзиві на первісну позовну заяву відповідач зазначає різні періоди фактичного припинення шлюбу між сторонами, визнаючи цим самим, що в травні 2021, коли було продано автомобіль сторони сім`єю не проживали. Доказів того, що відповідач передав позивачці половину грошових коштів від продажу автомобіля, а саме 22 500 грн не надано, а позивач цього факту не визнає. Як вбачається з рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області - 28.07.2021 про розірвання шлюбу, справа №369/2729/21 ухвалу відкриття провадження в справі було винесено 05.03.2021. Позивачем в справі був [PERSON] (відповідач у даній справі), що додатково підтверджує фактичне припинення шлюбних відносин на час продажу автомобіля. Отже, позивач має право на грошову компенсацію в розмірі 22 500 грн. з продажу автомобіля. В заяві просить суд: Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки житлового будинку, загальною площею (кв.м): 56.6, житлова площа (кв.м): 21.4, опис: житловий будинок р.п. 2012- " А", погріб - " під А", огорожа - "№1-4", свердловина - " І ", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки земельної ділянки площею 0, 0576 га, кадастровий номер 3222485800:02:011:0171, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнати \~ \~ \~ \~ за \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки житлового будинку, загальною площею (кв.м): 56.6, житлова площа (кв.м): 21.4, опис: житловий будинок р.п. 2012- " А", погріб - " під А", огорожа - "№1-4", свердловина -" І ", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати \~ \~ \~ \~за \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 1\\2 частки земельної ділянки площею 0, 0576 га, кадастровий номер 3222485800:02:011:0171, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] . [INFO] ,ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , грошову компенсацію за 1\\2 частини автомобіля АCURА, модель ТSХ, 2010 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2354. тип авто: легковий, тип кузова: седан, в розмірі 22 500 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позову заяву підтримала. Просила суд задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була присутньою при підписанні розписки, відповідно до якої [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 25\~000 доларів США. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] стосунки у них товариські. Вячеслав, влітку 2019 року звернувся до нього з питанням позичити гроші для придбання житла. Дружина при укладанні розписки присутньою не була. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] позивач гроші у [PERSON] для придбання будинку. Він був присутній при написанні розписки. У судовому засіданні, яке було призначено на 29 березня 2023 року о 15 годині 00 хвилин, було оголошено перерву до 29 березня 2023 року о 17 годині 15 хвилин, у зв`язку з розглядом інших справ. У судове засідання, яке було призначено на 29 березня 2023 року о 17 годині 15 хвилин сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити в письмовому провадженні. Позовні вимоги підтверджує повністю і просить врахувати відсутність зустрічного позову відповідача. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити в письмовому провадженні. Просить прийняти рішення з врахуванням факту отримання грошових коштів на придбання майна в період шлюбу. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 12 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 619 від 12.11.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 05 березня 2021 року відкрите провадження у справі № 369/2729/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.07.2021 року шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу сторони набули наступне майно. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 23.12.2021 (інформаційна довідка №292083222) відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею (кв.м): 56.6, житлова площа (кв.м): 21.4, опис: житловий будинок р.п. 2012- " А", погріб - " під А", огорожа - "№1-4", свердловина І", реєстраційний номер об`єкта 211294832224, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: 3222485800:02:011:0171, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа: 0.0576 га. Підставою для державної реєстрації права власності є договір купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер: 2077, виданий 04.10.2019, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області; а підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49025599 від 04.10.2019 17:27:43, приватний нотаріус Гончар Тетяна Миколаївна, Бучанський районний нотаріальний округ, Київська обл. Також згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 23.12.2021 (інформаційна довідка №292085181) відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 3222485800:02:011:0171, площею (га): 0.0576, дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.08.2015, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: управління Держземагентства у Києво- Святошинськомурайоні Київської області, Реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці: 211294832224. Підставою для державної реєстрації права власності став договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2079, виданий 04.10.2019, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області; а підставою внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49025947 від 04.10.2019 17:49:42, приватний нотаріус Гончар Тетяна Миколаївна, Бучанський районний нотаріальний округ, Київська обл. Місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] (Інформація Державного земельного кадастру станом на 23.12.2021). У вказаних договорах купівлі-продажу житлового будинку та купівлі-продажу земельної ділянки зазначено, що згода на укладення цих договорів надана [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених заяв. 20 липня 2020 року за [PERSON] зареєстрований автомобіль АCURА, модель ТSХ, 2010 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2354. тип авто: легковий, тип кузова: седан. 05 травня 2021 року автомобіль АCURА, модель ТSХ, 2010 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , колір чорний, об`єм двигуна 2354. тип авто: легковий, тип кузова: седан був проданий [PERSON] [PERSON] за 45\~000 грн 00 коп. Доказів про надання [PERSON] згоди на укладення цих договорів та доказів про сплату [PERSON] [PERSON] 1/2 частини вартості вказаного автомобіля суду не надано. Суду відповідачем надана копія його розписки від 29 серпня 2019 року про позику у [PERSON] грошових коштів в сумі 25\~000 доларів США, що еквівалентно 630\~500 грн. Копія засвідчена підписом відповідача [PERSON] від 22.06.22. Про отримання [PERSON] позики у [PERSON] посвідчили свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак в даній справі поділ зобов`язань по сплаті позики не є предметом позову, оскільки в установленому порядку такі позовні вимоги сторонами не заявлялись, зокрема зі сторони відповідача зустрічна позовна заява з цими вимогами не заявлялась. Зі сторони відповідача також не заявилась зустрічна позовна заява з вимогами про визнання частки в спірному майні його особистою власністю. Належних доказів про наявність підстав для відступу на користь відповідача від засад рівності часток подружжя суду не надано. Суду надані докази про сплату позивачем судового збору в розмірі 6810 грн та доплату в розмірі 992 грн 40 коп, всього 7 802 грн 40 коп. Ч.\~1\~ст.13\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 4 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України). За ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України). За правилами ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ст. 5\~ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Ч. 5 ст. 81 ЦПК встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України на відповідача покладається судовий збір в сумі 7 802 грн 40 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved