Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів. У листопаді 2022 року ТОВ «Київоблгаз Збут» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] був укладений публічний договір №080448736 про постачання природного газу. Відповідно до умов договору ТОВ «Київоблгаз Збут» зобов`язалося постачати [PERSON] в квартиру [ADDRESS] природний газ у необхідних для неї об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язалась своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Проте, в порушення умов вказаного договору [PERSON] здійснює сплату за спожитий природний газ не в повному обсязі. Так, за період часу з 1 листопада 2019 року по 30 квітня 2022 року відповідач частково сплатила за послуги з постачання газу в розмірі 7350 гривень 00 копійок, однак в неї залишився борг у розмірі 4752 гривень 23 копійок. Від добровільного погашення заборгованості відповідач ухиляється. Тому ТОВ «Київоблгаз Збут» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 4752 гривень 23 копійок. У січні 2023 року [PERSON] пред`явила зустрічний позов до ТОВ «Київоблгаз Збут», акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі АТ «Київоблгаз») про стягнення моральної шкоди. Вона посилається на те, що ТОВ «Київоблгаз Збут» не надавало їй послугу з постачання природного газу, а вона таку послугу не отримувала. Зазначення про наявність у [PERSON] боргу є шахрайством, направлення їй квитанцій щодо необхідності сплати за послуги з постачання природного газу є рекламою та введенням споживача в оману. ТОВ «Київоблгаз Збут» немає відношення до систем місцевих (локальних) мереж газопостачання та транспортування, а також розподільчих газопроводів, а відтак не здійснює постачання природного газу. Крім того, ТОВ «Київоблгаз Збут» немає ліцензії на право здійснення постачання природного газу. АТ «Київоблгаз» здійснює нецільове використання вузлів комерційного обліку природного газу, і саме це товариство зобов`язано здійснювати транспортування, розподіл, постачання природного газу, а тому нарахування за постачання природного газу можу вчиняти лише АТ «Київоблгаз». Відповідачі здійснюють нечесну підприємницьку діяльність, яка заборонена відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», їх діяльність вводить споживача в оману, є агресивною. Своїми шахрайськими діями ТОВ «Київоблгаз Збут» та АТ «Київоблгаз» завдають Осадчій моральних страждань в розмірі 5 мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 33500 гривень (6700 х 5). Тому [PERSON] просить суд стягнути з ТОВ «Київоблгаз Збут», АТ «Київоблгаз» моральну шкоду в розмірі 33500 гривень. 2. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 грудня 2022 року (а.с.23) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 25 січня 2023 року (а.с.78-79) зустрічний позов, пред`явлений [PERSON] , було об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 лютого 2023 року (а.с.113-114) було відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про повернення первісного позову. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 березня 2023 року (а.с.181-182) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Представник АТ «КиївоблгазРегеша А.В. заперечує проти задоволення зустрічного позову, та обґрунтовує тим, що [PERSON] не зазначено, в чому полягає моральна шкода, не доведено вини та протиправних діянь відповідачів, а також причинного зв`язку між нібито протиправними діями (бездіяльністю) АТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» та завданою моральною шкодою. Тому представник АТ «КиївоблгазРегеша А.В. просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. Фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу було повернення нею підписаної заяви-приєднання. Первісний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Представник ТОВ «Київоблгаз\~Збут»Кислощук Я.С. направила до суду клопотання (а.с.29), в якому підтримала пред`явлений первісний позов, а також категорично заперечила проти задоволення зустрічного позову. Представник ТОВ «Київоблгаз\~Збут»Кислощук Я.С. посилається на те, що її довіритель має чинну ліцензію на постачання природного газу. [PERSON] не обґрунтувала, в чому полягають її моральні страждання, протиправність дій товариства, а тому підстав для задоволення зустрічного позову немає. Тому Представник ТОВ «Київоблгаз\~Збут»Кислощук Я.С. просить задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову. [PERSON] не з`явилася у судове засідання, вона повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання та на електронну пошту (а.с.192, 185). 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 14 березня 1998 року, 9 листопада 2018 року (а.с.8, 9), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №147389277 від 29 листопада 2018 року (а.с.10). Постановою НКРЕКП №527 від 21 квітня 2017 року (а.с.160 зворот-161) ТОВ «Київоблгаз Збут» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу. Постановою НКРЕКП №855 від 29 червня 2017 року АТ «Київоблгаз» (а.с.60) було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2494 (далі - Кодекс), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, а також умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, главою 82 «Відшкодування шкоди» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а) щодо стягнення заборгованості за постачання природного газу. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII) зазначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з ч.1 ст.12 Закону №2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 Закону №2189-VIII виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Згідно з ч.1 ст.9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Нормами Закону України\~«Про ринок\~природного газу» (п.39 ст.1 Закону), а також положеннями затверджених відповідно до цього Закону Кодексу газорозподільних систем та Правил постачання природного газу урегульовано, зокрема, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (Оператори ГРМ/ГТС) - суб`єктів ринку природного газу. Відповідно до п.17 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Згідно з п.23 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до п.27 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Згідно з п.28 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з ч.2 ст.12\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п.2 ч.2 ст.13\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2496 (далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642\~ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.4 розділу ІІ Правил постачання природного газу для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи: заяву про укладення договору, в якій зазначити свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору; належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача; копії документів на право укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах; довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником (за його наявності). Відповідно до п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Обов`язок споживача своєчасно сплачувати вартість природного газу передбачений п. 2.1. Типового договору. б) щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). Така ж правова позиція була викладена і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі №753/15095/17 (провадження № 61-16500св20). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а) щодо підстав для задоволення первісного позову. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» має чинну ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, а відтак в розмінні п.27 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» є постачальником природного газу. АТ «Київоблгаз» має чинну ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, і тому в розмінні п.17 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» є оператор газорозподільної системи. Тому суд критично оцінює доводи [PERSON] щодо незаконності діяльності ТОВ «Київоблгаз Збут» та АТ «Київоблгаз». Відповідно до\~п.4\~розділу ІІ\~Правил постачання\~природного газу\~26\~листопада 2019\~року споживач\~ [PERSON] \~підписала заяву-приєднання\~до умов\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачам\~(а.с.7)\~у квартиру\~ [ADDRESS] та\~повернула екземпляр\~ТОВ «Київоблгаз\~Збут».\~Крім того,\~відповідно до\~п.7\~глави 3\~розділу VIКодексу ГРМ також 26 листопада 2019 року споживач [PERSON] підписала і заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) в цей же об`єкт нерухомого майна та повернула екземпляр АТ «Київоблгаз» (а.с.171). Отже, [PERSON] являється побутовим споживачем у розумінні п.23 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» за адресою: [ADDRESS] . На підставі наявних в матеріалах справи відомостей АТ «Київоблгаз»про змінювані показники приладу обліку природного газу, який встановлений у квартирі, належній [PERSON] (а.с.6), судом встановлено, що [PERSON] споживала природний газ у період з листопада 2019 року по грудень 2021 року в обсязі 1812,68 куб. м, який поставляється ТОВ «Київоблгаз Збут». Ця обставина додатково вказує на те, що своїми діями [PERSON] акцептувала пропозицію позивача за первісним позовом, приєднавшись до запропонованого останнім публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. З урахуванням комерційних цін на природний газ, яке поставляло ТОВ «Київоблгаз\~Збут»,\~зазначеного в\~рахунку по\~абоненту [NUMBER] (а.с.4), загальна вартість спожитого відповідачем природного газу за період з 1 листопада 2019 року по 31 грудня 2021 року становить 12102 гривні 23 копійки. Зі змісту відомостей щодо оплати абонента за спожитий газ згідно банківських файлів (а.с.5) вбачається, що [PERSON] сплачувала ТОВ «Київоблгаз Збут» за отримані послуги з постачання газу в квітні, липні, вересні 2020 року, в січні березні 2021 року та в травні 2021 року в загальному розмірі 7350 гривень 00 копійок. Таким чином залишок розміру заборгованості, яку не сплатила відповідач складає 4752 гривні 23 копійки (12102,23 - 7350,00). З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» належить стягнути заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 1 листопада 2019 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 4752 гривень 23 копійок. б) щодо підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не довела усіх необхідних елементів цивільно-правової відповідальності. Так, позивачем не доведений факт неправомірної поведінки відповідачів, заподіяння ними моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавачів шкоди та негативними наслідками для позивача за зустрічним позовом. В матеріальної цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що АТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснюють нечесну підприємницьку діяльність та порушують права [PERSON] як споживача послуг з розподілу та постачання природного газу. Навпаки, судом встановлено, що вказані господарські товариства є зареєстрованими юридичними особами, що підтверджується витягами з ЄДР (а.с.99-106, 158-159). Відповідачам на підставі постанов НКРЕКП №855 від 29 червня 2017 року (а.с.60) та №527 від 21 квітня 2017 року (а.с.160 зворот-161) були видані ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (АТ «Київоблгаз») та його постачання (ТОВ «Київоблгаз Збут»). [PERSON] , підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.7) у належну їй квартиру [ADDRESS] , приєдналась до вказаного договору. Так, у п.4.5. типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.12) розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Тому суд критично відноситься до посилань [PERSON] про те, що направлення їй ТОВ «Київоблгаз Збут» квитанцій є лише рекламою. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач за зустрічним позовом не надала доказів наявності вироку суду, який би встановив наявність в діях ТОВ «Київоблгаз Збут» та АТ «Київоблгаз» складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Таким чином, [PERSON] не виконала свій обов`язок в частині розподілу тягаря доказування та не довела наявність моральної шкоди та причинного зв`язку між протиправною поведінкою осіб, які завдали шкоди ТОВ «Київоблгаз Збут» і АТ «Київоблгаз», та її результатом шкодою. В той же час відповідачі за зустрічним позовом довели відсутність протиправності поведінки з їх сторони та вини. З огляду на це суд висновує, що у задоволенні зустрічного позову, пред`явленого [PERSON] , належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Київоблгаз Збут» сплатило судовий збір в розмірі 2481 гривня 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №162 від 6 жовтня 2022 року (а.с.1). Пред`явлений товариством первісний позов задоволений в повному обсязі, тому з [PERSON] на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2481 гривня 00 копійок. [PERSON] на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору за пред`явлення зустрічного позову.

Outcome: approved