Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 травня 2022 року з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 172 481,75 грн, з яких 118 628,47 грн - заборгованість за кредитом, 48 256,67 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5 596,61 грн. комісія, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про надання особистого кредиту № 500806614. Відповідно до умов зазначеного договору позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит. Відповідно до умов Договору [PERSON] зобов`язується в порядку та на умовах, що визначенні Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах , що передбачені договором та додатком № 1 до нього, графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит, однак в порушення вимог умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого утворилась заборгованість станом на 16 червня 2021 рік у розмірі 172 481,75 грн, з яких 118 628,47 грн - заборгованість за кредитом, 48 256,67 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5 596,61 грн. комісія, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь (а.с. 3-7). 06 вересня 2022 року відповідача надано відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між сторонами було укладено договір та що відповідачем було отримано кредитні кошти (а.с. 58-62) Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 травня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.43). 16 травня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.44-45). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с. 66) 25 жовтня 2022 року представником позивача надано додаткові пояснення та в порушення ст. 83 ЦПК України долучено докази, а саме банківські виписки з приводу надання кредиту, рефінансування, погашення заборгованості та відображення боргу; розрахунок заборгованості по кредиту; кредитне досьє (повна копія), які подано з порушення строків на їх подання, окрім того представником позивача копії зазначених доказів не було направлено іншим учасникам справи (а.с.89-123). 30 січня 2023 року від представника позивача надійшло повідомлення про зміну найменування позивача у справі та розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 139-153). Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року в задоволенні вимоги відповідача про витребування доказів відмовлено. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав їх недоведеності. Фактичні обставини встановленні судом 11 січня 2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання кредиту № 500806614, сума кредиту 127 111,120 грн, процентна ставка 23% річних, дата остаточного повернення Кредиту 12 січня 2025 року (а.с. 8-9). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1061 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При звернення з позовною заявою до суду позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів саме за угодою про надання особистого кредиту № 500606614 від 11 січня 2018 року У Анкеті-заяві від 11 січня 2018 року відсутнє посилання на розмір бажаного кредиту. Матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання відповідачем за кредитним договором від 11 січня 2018 року кредитних коштів, як про те зазначає позивач. Тому суд не має можливості прийти до висновку про розмір отриманого відповідачем кредиту, а його розмір не зазначено навіть в тексті позову. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 500606614 від 11 січня 2018 року встановити розмір заборгованості не можливо, оскільки надана копія розрахунку є нечитаємою, інших належних доказів на підтвердження існування заборгованості саме в розмірі 172 481,75 грн позивачем не надано, окрім того позивачем не надано доказів на підтвердження направлення досудової вимоги відповідачу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивачем в порушення положень ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів визначення сторонами розміру кредиту, отримання відповідачем суми кредиту, а також беручи до уваги те, що предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНКк» за кредитним договором №501288925 у розмірі 172 481,75 грн, однак позивачем не надано належного доказу розрахунку заборгованості, суд позбавлений можливості його безпосередньо дослідити та дати йому оцінку; жодних інших доказів на підтвердження обставин, що зазначені у позовній заяві (документів, що стали підставою для видачі ймовірного виконавчого напису) позивачем також не подано, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed