Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] \~27.07.2022\~звернувся до\~суду з\~позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Укрекологія», в якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 65000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він працював з 16.01.2008 по 06.10.2008 дробильником на виробничій дільниці №2 на ТОВ «НВП «Укрекологія». 10.11.2011 відповідно до висновку лікарсько-експертної комісії позивачу було встановлено професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) фаза загострення., ЛН першого ст. Відповідно до п.17 Акту розслідування професійного захворювання (отруєння) від 15.06.2011 причиною професійного захворювання є робота на протязі 28 років 8 місяців в умовах пилу, концентрація якого перевищувала гранично допустиму. У п. 19 Акту зазначено імена та по батькові, посади осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні нормативи (закони та інші нормативно-правові акти, вимоги, яких порушені із зазначенням статей, пунктів: керівництво шахти №2 ім. Артема Рудоуправління ім. Кірова, Шахтоупраління з підземного видобутку руди ВАТ «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ТОВ «НВП «Укрекологія» під час роботи на них порушення ст. 153 КЗПП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці». З причин закінчення ним роботи 06.10.2008 конкретних посадових осіб, які порушили нормативно-правові акти з охорони праці, комісією не визначено. У зв`язку із заподіянням шкоди, він вперше пройшов огляд медико-соціально експертною комісією, де йому було встановлено ступінь втрати професійної працездатності 10 % (безстроково), що свідчить про те, що стан здоров`я вже ніколи не покращиться, а може лише погіршитись, що в свою чергу спричиняє йому додаткові моральні страждання. У зв`язку із вказаним хронічним професійним захворюванням назавжди порушено звичайний спосіб життя позивача, оскільки він постійно відчуває: задишку при незначному фізичному навантаженні, приступодібний кашель, іноді з виділенням сп. харкотиння., важкість у грудній клітці, періодичний головний біль при підвищені АТ, періодичне запаморочення, загальна слабкість. Тривалий процес лікування, позбавляють його можливості вести повноцінний спосіб життя, приділяти належну увагу близьким. З моменту отримання хронічного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль. Отже, внаслідок отримання професійного захворювання він не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. Через свою хворобу він вимушений щорічно проходити курс лікування в умовах стаціонару. При таких обставинах у позивача змінився рівень життєвої діяльності, йому треба прикладати багато додаткових зусиль для організації свого життя, та вимушений купувати дорогоцінні ліки. Тривалий трудовий стаж він працював саме на підприємстві відповідача, а саме 27 років де виконував свої трудові обов`язки сумлінно т добросовісно, а взамін отримав професійне захворювання. В свою чергу цілком розумним є оцінка грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди з огляду на ступінь втрати працездатності, а саме 10 місячних розмірах мінімальної заробітної плати, визначених ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік», 10*6500 грн. = 65000,00 грн. Виходячи із зазначеного розрахунку, враховуючи глибину, характер та тривалість душевних страждань, переживань, істотність недоотриманих ним благ, просить стягнути на його користь 65000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою судді від 28 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] працював з 16.01.2008 по 06.10.2008 дробильником на виробничій дільниці №2 на ТОВ «НВП «Укрекологія», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-13). Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.06.2011 проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) фаза загострення., ЛН першого ст. Відповідно до п.17 Акту розслідування професійного захворювання (отруєння) від 15.06.2011 причиною професійного захворювання є робота на протязі 28 років 8 місяців в умовах пилу, концентрація якого перевищувала гранично допустиму. У п. 19 Акту зазначено імена та по батькові, посади осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні нормативи (закони та інші нормативно-правові акти, вимоги, яких порушені із зазначенням статей, пунктів: керівництво шахти №2 ім. Артема Рудоуправління ім. Кірова, Шахтоупраління з підземного видобутку руди ВАТ «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ТОВ «НВП «Укрекологія» під час роботи на них порушення ст. 153 КЗПП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці». При первинному огляді МСЕК позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 10 % (безстроково), що підтверджується копією довідки №072056 від 10.08.2011 (а.с.5). [PERSON] з приводу професійного захворювання проходив лікування в медичних закладах. Внаслідок професійного захворювання позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у моральних стражданнях через погіршення здоров`я, постійне лікування, вимушені зміни способу життя, втрати професійної працездатності. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. Статтею 153 Кодексу законів про працю України\~встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 зазначеного кодексу\~закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд вважає встановленим факт спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок настання у позивача стійкої втрати професійної працездатності: 10% без встановлення групи інвалідності. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року\~встановлено, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Частина 1\~ст. 237-1 КЗпП України\~передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1168 ЦК України\~моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Встановлено, що внаслідок професійного захворювання позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення звичайного способу життя та вимагають від нього додаткових зусиль для його організації. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004\~року встановлено, що "громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди". Відповідно до п. 4.1 цього ж\~рішення\~ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Частиною 3\~ст. 23 ЦК України\~передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, а саме термін роботи позивача на підприємстві ТОВ НВП «Укрекологія» з 16.01.2008 06.10.2008, а також загальний стаж роботи 28 років 8 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, вину підприємства у заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін у житті. Суд враховує ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку з професійними захворюваннями, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 10000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у зв`язку з погіршенням здоров`я. Як передбачено частиною 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір позовних вимог, які підлягають задоволенню 10000,00 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та характер позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, визначеної у грошовому вимірі, яка є майновою. Згідно із пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 992,40,00 грн. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне судовий збір в розмірі 152,67 грн. стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України (з розрахунку: розмір вимог, що підлягають задоволенню 10000х100%/розмір заявлених вимог 65000 =15,38%; 15,38%*992,40/ 100% =152,67).

Outcome: partial