Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12773,37 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позичальник звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 25.10.2006 року, та отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» , «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua , складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 11.03.2018 року має заборгованість у розмірі 14161,09 гривень, яка складається з: 1944,21 грн. заборгованість за кредитом; 12216,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 584,45 грн. штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2472,17 грн., яка була задоволена судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» різниця становить 11688,92 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 584,45 грн. штраф (процентна складова). Таким чином заборгованість до стягнення становить 12773,37 грн. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2018 року головуючим суддею визначено Козюренко Р.С. 11.05.2019р. справа передана судді Дзеньдзюрі С. М. на виконання рішення зборів суддів №2 від 10.05.2019 року та згідно розпорядження керівника апарату суду №51/Р від 11.05.2019 року. Ухвалою Франківського\~районного\~суду\~м.\~Львова\~від\~16.09.2019\~року\~суддею\~Дзеньдзюрою С.М.\~провадження\~у\~справі відкрито\~та\~призначено\~у підготовче\~судове\~засідання.\~За\~результатами\~проведеного підготовчого\~судового\~засідання\~від 08.11.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. 04.05.2020 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи. У зв`язку з увільненням судді [PERSON] від виконання обов`язків з 09.03.2022 року у зв`язку з укладенням контракту про проходження служби у військовому резерві ЗСУ (наказ №44/к від 04.03.2022 року) на виконання рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року, подання помічника судді Максимович М.М. № 4/23 від 25.01.2023 року, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи та на підставі розпорядження керівника апарату №107/Р від 26.01.2023 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями 26.01.2023 року матеріали цивільної справи передані в провадження судді Мартьяновій С.М. Враховуючи, що провадження у справі відкрито, суддею Дзеньдзюрою С.М. та призначено справу до судового розгляду, а тому слід прийняти цивільну справу до судового розгляду та призначити судове засідання. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 06.02.2023 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Позов підтримує, просить такий задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день час та місце повідомлялась належним чином, про причини не явки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи, згідност.280 ЦПК України,\~на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечив. Відповідно до ч. 1ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.1050та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Судом встановлено, що 25.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. (а.с.8) У заяві позичальника зазначено, що він згідний з тим, що ця заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою», які не містять підпису відповідача, який би підтверджував, що відповідач був ознайомлений з даними Умовами та Правилами. (а.с.9-14) Відповідно до умов Кредитного договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом. Франківським районним судом м. Львова 06.03.2008 року видано судовий наказ яким стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 2472,17 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 25,00 грн. (а.с.6) Судовий наказ набрав чинності 07.04.2008 року. Згідно ч.1\~ст.\~258\~ЦПК України судовими\~рішеннями є: 1)\~ухвали; 2)\~рішення; 3)\~постанови; 4) судові накази. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із доданого\~до позовної\~заяви розрахунку\~заборгованості за\~договором б/н\~від 25.10.2008\~року вбачається,\~що станом\~на 11.03.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 14161,09 гривень, яка складається з: 1944,21 грн. заборгованість за кредитом; 12216,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 584,45 грн. штраф (процентна складова). Проте, позивач просив суд від цієї суми заборгованості відняти суму у розмірі 2472,17 грн., яка була задоволена судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2008 року та різниця становить 11688,92 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 584,45 грн. штраф (процентна складова). Таким чином загальна сума заборгованості до стягнення становить 12773,37 грн. Позивачем надано довідку, в якій вказано, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: список порожній. (а.с.44) З копії виписки по картковому рахунку [PERSON] , яка зроблена станом на 07.04.2020 року вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами з 25.10.2006 року по 30.05.2007 року. (а.с.40-42) Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу,\~яка нараховується\~від дня,\~коли речі\~мали бути\~повернуті,\~до дня\~їх фактичного\~повернення позикодавцеві,\~незалежно від\~сплати процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року у цивільній справі № 175/4753/15-ц , провадження № 61-8449св18. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається чи взагалі відповідач отримувала картку, оскільки в довідці про надання кредитних карток зазначено, що список порожній, також з матеріалів справи вбачається що відповідача користувалась активно кредитним коштами у період з 25.10.2006 року по 30.05.2007 року, проте в неї з`явилась заборгованість, яку на підставі звернення позивача до суду було видано судовий наказ яким стягнуто з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 2472,17 грн. Після даного періоду позивач фактично нараховував відповідачу відсотки та штрафні санкції, з якими відповідно до умов договору відповідач [PERSON] не була ознайомлена. Отже, оскільки позивач вже звертався до суду, за наслідком якого вирішено спір, чим фактично змінив строк договору, а по даній справі просить стягнути різницю яка нарахована після ухвалення рішення, що суперечить законодавству, то суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed