Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

19.09.2016 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Позов обґрунтований наступними обставинами. 13.01.2015 року о 06 год. 21 хв. співробітник ПАТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131713) [PERSON] , керуючи автомобілем (пасажирський автобус) МАЗ 103С03, державний номерний знак [NUMBER] , здійснюючи розворот транспортного засобу на 20 км автошляху Одеса Южне, перехрестя вулиці 8-го Березня в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, почав рух автомобіля заднім ходом з перекриттям проїжджої частини та смуги руху, по якій рухався автомобіль Тойота Прадо, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався на автошляху М-28 у напрямку міста Южне, не порушуючи правил дорожнього руху. В результаті створення водієм автобусу небезпеки для руху водію автомобіля Тойота Прадо, останній не мав технічної можливості уникнути зіткнення і в`їхав у задню ліву частину автомобіля, МАЗ державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, а водій [PERSON] , отримав легкі тілесні ушкодження. 24.02.2016 року суддею Комінтернівського районного суду Одеської області було винесено постанову, відповідно до якої, адміністративну справу за ст. 124 КУпАП відносно водія [PERSON] закрито, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 14 квітня 2016 року Апеляційним судом Одеської області за апеляційною скаргою [PERSON] було винесено постанову по справі № 504/946/15-ц, відповідно до якої постанову Комінтернівського районного суду Одеської області, від 24 лютого 2016 року, по справі № 504/946/15-ц було скасовано та прийнято нову постанову, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП. Посилаючись на технічній паспорт, серії [NUMBER] , позивач вказав, що власником автобусу марки МАЗ модель 103С03, державний номер [NUMBER] , яким 13.01.2015 року на момент зіткнення з автомобілем TOYOTA PRADO, керував водій [PERSON] , є ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» код ЄДРПОУ 0013171. Посилаючись на Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 23.08.2016 року, № 1001308180, позивач вказав, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», код ЄДРПОУ 00131713 не перебуває в процесі припинення. Посилаючись на довідку ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», від 20.01.2015 року № 11, позивач вказав, що [PERSON] з 03.02.2014 року працює в ПАТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» водієм автотранспортних засобів 1 класу автобусу МАЗ № [NUMBER] групи автобуси габаритної довжини більше 11 метрів до 12 метрів служби механізації і транспорту. Посилаючись на статтю 1187 Цивільного кодексу України та пункту «6» Постанови Пленуму №4, позивач вказав, що відшкодування збитків завданих позивачу - власнику TOYOTA PRADO [PERSON] повинно бути покладено на власника автобусу марки МАЗ модель 103С03 державний номер [NUMBER] ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО». Посилаючись на Висновок № 017/15, від 24 лютого 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої [PERSON] - власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в., складеного ФОП [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серії МФ № 4527, від 26 вересня 2006 року), позивач вказав, що в цьому Висновку вказано, що внаслідок того, що сума вартості відновлювального ремонту перевищує дійсну ринкову вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в., вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в, - [PERSON] , дорівнює його ринковій вартості на дату ДТП (13.01.2015 року) та складає 321854,50 грн.. Посилаючись на статтю 1194 ЦК України, позивач вказав, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для явного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на те, що страховиком відповідача - ПАО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» позивачу по справі - [PERSON] було здійснено страхову виплату, у розмірі 50000,00 грн., розмір заподіяної шкоди, яку, відповідно до вищезазначеного, повинен відшкодувати відповідач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», складає 271854,5 гривень (321854,5 - 50000 = 271854,5 гривень). Також, позивач вказав, що внаслідок ДТП, що сталася 13 січня 2015 року Позивач зазнав легких тілесних ушкоджень, а саме пошкодження медіальної зв`язки лівого колінного суглобу, внаслідок чого протягом тривалого часу зазнавав суттєвого болю та кульгав, перебуваючи на амбулаторному лікуванні з 13 січня 2015 року по 3 лютого 2015 року, що підтверджується листком непрацездатності. Окрім того, автомобіль Позивача виявився фактично повністю зруйнованим та не підлягав відновленню, через що він тривалий час не міг спокійно спати вночі. У зв`язку із скрутним фінансовим станом Позивач не зміг придбати новий автомобіль і до часу звернення до суду, користується загальним транспортом. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого Позивач почав до всього нервово відноситися. Від такого стану постраждали, крім самого Позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині Позивача. Крім того, раніше дуже часто до ДТП, Позивач із сім`єю на вихідні, виїжджали за місто на відпочинок, але після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Окрім цього, після ДТП, внаслідок відсутності власного транспортного засобу Позивачу та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Розмір фізичних та душевних страждань Позивача і душевних страждань його родини оцінюється Позивачем в 30000,00 гривень, враховуючи усі страждання як фізичні, внаслідок завданої травми, так і душевні, які довелося перенести Позивачу, зокрема: біль, внаслідок завданої травми, кульгання, порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров`я, а також моральні страждання, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою. Таким чином, позивач стверджує, що йому було завдано матеріальну та моральну шкоду. Тому, просив суд стягнути на його користь з ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» 271854,5 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди; 30000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди та відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. Представником відповідача до суду було надано письмові заперечення, в якому вказано про таке. На думку представника відповідача, зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що позивачем не надано належних доказів того, що автомобіль TOYOTA PRADO, державний номерний [NUMBER] , є власністю позивача, що виключає можливість розглядати особу позивача як особу, майну якої завдано шкоду. Стосовно посилань позивача на постанову апеляційного суду Одеської області, від 14.04.2016р., по справі №504/946/15-ц, як на доказ вини [PERSON] , то представником відповідача вказано, що ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» не приймало участі при розгляді адміністративних матеріалів про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ані в суді першої, ані в апеляційній інстанції, а тому відповідач не визнає обставини встановлення вини [PERSON] за результатом розгляду справи №504/946/15-ц. Зокрема, представник відповідача ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» наголошує, що зі змісту вказаної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що автомобіль TOYOTA PRADO, державний номерний знак [NUMBER] безпосередньо перед зіткненням рухався в зоні дії дорожнього знака 3.29 (обмеження максимальної швидкості), який забороняв рух зі швидкістю, яка перевищує 40 км/год, зі швидкістю 73,1-75,9 км/год, у той час, коли автомобіль МАЗ 103С03, державний номерний знак [NUMBER] , як стверджує представник відповідача, перед моментом зіткнення був у нерухомому стані. Також, представник відповідача ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» наголошує на не обгрунтованості розміру заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. При цьому, представником відповідача вказано, що позивач обґрунтовує визначення розміру матеріальної шкоди, яка заявлена до стягнення, посилаючись на висновок №017/15, від 24.02.2015р., щодо визначення вартості матеріальної шкоди. Однак, представник відповідача наголошує на тому, що вказаний висновок виконувався за замовленням та за рахунок безпосередньо позивача, тому його висновки, можуть бути необ`єктивними та недостовірними. Також, представником відповідача вказано, що відсутні документи про державну реєстрацію автомобіля, що виключає можливість встановити, що автомобіль, який було пошкоджено в результаті ДТП, той, який досліджувався та той, вартість пошкодження якого, намагається стягнути у судовому порядку позивач, є одним і тим самим автомобілем. На думку представника відповідача, в ході визначення ринкової вартості автомобіля без жодного об`єктивного обгрунтування не враховано пробіг автомобіля, який суттєво впливає на розрахунок ринкової вартості та жодним чином не обґрунтовано визначення середньо ринкової вартості автомобіля на дату пошкодження, що в кінцевому результаті призводить до невірного визначення розміру шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу. Також, представник відповідача вказав, що в матеріалах справи відсутні додатки до висновку, зокрема. Калькуляція відновлювального ремонту автомобіля, який досліджувався, що виключає можливість встановлення обґрунтованості визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля. На думку представника відповідача, висновок №017/15, від 24.02.2015р., щодо визначення вартості матеріальної шкоди не може вважатися належним та допустимим доказом. Відносно вимог\~щодо стягнення\~моральної шкоди,\~то представник\~відповідача вказав,\~що \~ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА\~КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»\~ зазначає,\~що на\~даний час\~не встановлена\~та недоведена\~належними доказами\~протиправність поведінки\~ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА\~КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»,\~ внаслідок\~якої було\~ завдано моральну шкоду позивачеві, як наслідок, невстановленим є причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та не встановлена вина ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» у завданні моральної шкоди позивачеві. З урахуванням вказаного, просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.58-59 т.1). Також, представником відповідача до суду було надано письмові пояснення, в яких ним було вказано, що на даний час єдиним доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заявлених до стягнення матеріальних збитків є висновок №017/15, від 24.02.2015р. виконаний СПД [PERSON] за заявою позивача. Однак, ПАТ «Одесаобленерго» вважає за необхідне наголосити на тому, що вказаний висновок не може розглядатися як належний, допустимий, достовірний та достатній доказ розміру завданих матеріальних збитків, з огляду на те, що згідно вказаного висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 463882,80 грн., ринкова вартість автомобіля складає 321854,50 грн. Згідно Звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля (463882,80 грн.) перевищує його ринкову вартість (321854,50 грн.), а тому відновлювати автомобіль економічно недоцільно. Також, на думку відповідача, Позивачем не визначено вартість автомобіля у стані після дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим визначити розмір страхового відшкодування не можливо. Також, відповідач вказав, що, Позивач, залишаючи у себе транспортний засіб в пошкодженому стані, що має певну цінність (вартість утилізації (залишки) транспортного засобу), свідомо бажає отримати ще й суму, рівну дійсній ринкові вартості транспортного засобу, тобто, отримати суму, яка більша ніж реальна вартість втраченого майна. Також,\~відповідачем вказано,\~що в\~ висновку, розрахунок величини втрати товарної вартості транспортного засобу взагалі не проводився. Крім того,\~на думку\~представника відповідача,\~в ході\~визначення ринкової\~вартості автомобіля\~до моменту\~пошкодження без\~жодного об`єктивного\~обгрунтування не\~враховано пробіг\~автомобіля,\~який суттєво\~впливає на\~розрахунок ринкової\~вартості та\~жодним чином\~не обгрунтовано\~визначення середньоринкової\~вартості автомобіля\~на дату\~пошкодження,\~що в\~кінцевому результаті\~призводить до\~невірного визначення\~розміру шкоди,\~завданої внаслідок\~пошкодження транспортного\~засобу.\~ А\~тому, на думку\~представника відповідача, позовні вимоги в розмірі 271 854,50 грн. є необгрунтованими та не відповідають реальному збитку, у зв`язку з чим просив відмовити в позові (а.с. 207-208 т.1). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що 24.02.2016 року суддею Комінтернівського районного суду Одеської області було винесено постанову, відповідно до якої адміністративну справу за ст. 124 КУпАП відносно водія [PERSON] , закрито, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно до вказаної постанови, 13.01.2015 року о 06 год. 21 хв. на 20 км. автошляху Одеса Южне, перехрестя вулиці 8-го Березня в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, за участі автомобіля (пасажирський автобус) МАЗ 103С03, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля TOYOTA PRADO, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався на автошляху М-28 у напрямку міста Южне, сталася ДТП. В результаті чого, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] , отримав легкі тілесні ушкодження. Вказане підтверджується долученою до справи ксерокопією Постанови Комінтернівського районного суду Одеської області, від 24.02.2016 року по справі № 504/946/15-ц (а. с.10 т.1). 14 квітня 2016 року Апеляційним судом Одеської області за апеляційною скаргою [PERSON] було винесено постанову по справі № 504/946/15-ц, відповідно до якої, постанову Комінтернівського районного суду Одеської області, від 24 лютого 2016 року, по справі № 504/946/15-ц було скасовано та прийнято нову постанову, якою водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, яке мало місце 13.01.2015 року о 06 год. 21 хв., провадження у справі відносно нього закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП (а.с.12-15 т.1). Також, згідно до вказаної постанови, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було досліджено відеозапис з відеореєстратора автомобіля TOYOTA PRADO, державний номер [NUMBER] (а.с.12 т.1). Відповідно до копії Посвідчення водія, [PERSON] посвідчення видано 18.12.2001 року (а.с.146 т.1). Згідно до довідки ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», від 20.01.2015 року № 11, [PERSON] з 01.08.2003 року працює в ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», а з 03.02.2014 року водієм автотранспортних засобів 1 класу автобусу МАЗ № [NUMBER] групи автобуси габаритної довжини більше 11 метрів до 12 метрів служби механізації і транспорту (а.с.16 т.1). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] , власником автобусу, марки МАЗ модель 103С03, державний номер [NUMBER] , є ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (а.с.17 т.1). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 23.08.2016 року № 1001308180, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО», код ЄДРПОУ 00131713 не перебуває в процесі припинення та розташовано за адресою: 65031, м. Одеса, Малиновський район, вул. Миколи Боровського, 28 «Б» (а.с.34-46 т.1). В подальшому, під час розгляду справи, відповідачем було надано до справи виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно до якої, відповідавч змінив назву, здійснено запис: 11.09.2020 року назва підприємства: Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі», код ЄДРПОУ 00131713, розташовано за адресою: 65031, м. Одеса, Малиновський район, вул. Миколи Боровського, 28 «Б» (а.с.104-105 т.3). Отже, відповідачем на час розгляду справи було змінено назву з ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» на Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі». За ухвалою суду було витребувано від ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» належним чином засвідчену копію страхової справи по відшкодуванню [PERSON] збитків, внаслідок ДТП, що сталася 13.01.2015 року о 06 год. 21 хв. на 20 км. автошляху Одеса Южне, перехрестя вулиці 8-го Березня в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, за участі автомобіля (пасажирський автобус) МАЗ 103С03, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля TOYOTA PRADO, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] .. Так, в копії страхової справи, міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , від 13.04.2010р., згідно до якого, транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] . (а. с. 142 т.1). Отже, вказана копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , від 13.04.2010р. підтверджує факт того, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , на час скоєння ДТП - 13.01.2015 року, належав саме позивачу [PERSON] , а не іншій особі. Таким чином, посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано належних доказів того, що автомобіль TOYOTA PRADO, державний номерний [NUMBER] , є власністю позивача, що виключає можливість розглядати особу позивача як особу, майну якої завдано під час ДТП, шкоди, спростовується вищенаведеним. Відповідно до копії Посвідчення водія, [PERSON] посвідчення видано 25.09.2004 року (а.с.142 т.1). Цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (поліс № АІ/4517670) (а. с. 138 т.1). З заявою про виплату страхового відшкодування водій [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 16.01.2015 р. (а.с.139 т.1) Згідно до пояснень водія автобуса [PERSON] , що містяться в страховій справі, 13.01.2015 в 6.20 він почав поворот наліво (разворот), і «ощутил удар в бок левой стороны автомобилем [PERSON] », після чого автобус занесло (а.с.145 т.1). Згідно до Висновку (що міститься в страховій справі), № 017/15, від 24 лютого 2015 року, експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої [PERSON] - власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в., складеного ФОП [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серії МФ № 4527, від 26 вересня 2006 року), 23 січня 2015 р. до СПД «Кеосак А.П.» надійшла заява від СК «Арсенал-Страхування» про проведення автотоварознавчого дослідження по факту ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.187 т.1). Отже, заявлене представником відповідача про те, що вказаний висновок виконувався без присутності відповідача, за замовленням та за рахунок безпосередньо позивача, тому його висновки, можуть бути необ`єктивними та недостовірними і тому, на думку представника відповідача, висновок №017/15, від 24.02.20115р. щодо визначення вартості матеріальної шкоди не може вважатися належним та допустимим доказом, спростовується вищенаведеним Висновком, в якому вказано що заява про проведення автотоварознавчого дослідження по факту ДТП, надійшла 23 січня 2015 р. від СК «Арсенал-Страхування». Також, суд не приймає до уваги заявлене представником відповідача про те, що ПАТ «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» не приймало участі при розгляді адміністративних матеріалів про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ані в суді першої, ані в апеляційній інстанції, а тому відповідач не визнає обставини встановлення вини [PERSON] за результатом розгляду справи №504/946/15-ц, з огляду на таке. Верховний Суд у постанові № 643/10751/16-ц, від 23.11.2020 року прийшов до правового висновку, що при проведенні оцінювачем чи експертом огляду пошкодженого транспортного засобу присутність заінтересованих осіб не є обов`язковою, оскільки Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не вимагає присутності винуватця при огляді, а передбачає лише його бажане повідомлення про час та місце огляду. Якщо ж його не було при проведені огляду, то оцінка не може бути поставлена під сумнів з цих підстав. Вказаним Висновком № 017/15, від 24 лютого 2015 року, встановлено, що сума вартості відновлювального ремонту перевищує дійсну ринкову вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в., вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в, - [PERSON] , дорівнює його ринковій вартості на дату ДТП (13.01.2015 року) та складає 321854,50 грн. (а.с.157-171 т.1) Також,\~ посилання\~представника відповідача\~на те,\~що \~в матеріалах\~справи відсутні\~додатки до\~висновку,\~зокрема,\~калькуляція відновлювального\~ремонту автомобіля,\~який досліджувався,\~що виключає\~можливість встановлення\~обґрунтованості визначення\~вартості відновлювального\~ремонту автомобіля,\~в ході\~розгляду справи,\~не знайшли\~свого підтвердження,\~оскільки до\~Висновку № 017/15, від 24 лютого 2015 року, долучено фототаблицю (а.с.172-178 т.1) та ремонту калькуляцію автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO (а.с.179-188 т.1) Згідно до Акту огляду експертом-автотоварознавцем [PERSON] транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO, (що міститься в страховій справі), в ньому описано пошкодження автомобіля (а.с.189-192 т.1) Посилаючись на Висновок № 017/15, від 24 лютого 2015 року, Страховиком відповідача - ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було складено розрахунок в якому було вказано, що матеріальний збиток [PERSON] спричинено на суму 321854,50грн., але підлягає до страхової виплати, сума у розмірі 50000,00 грн., в межах ліміту відповідальності страховика (а.с.195 т.1). Також, Страховиком відповідача - ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було складено Страховий акт № АІ/4517670-1-1 (а.с.197 т.1), в якому було вказано, що підлягає до страхової виплати, сума у розмірі 50000,00 грн., в межах ліміту відповідальності страховика (а.с.197 т.1). Вказану суму, у розмірі 50000,00 грн. позивачем [PERSON] було отримано 16.08.2016р. (а.с.47 т.1). Під час розгляду справи, за клопотанням представника відповідача ( а.с.245-246 т.1) було призначено автотоварознавчу експертизу щодо автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO (а.с.4 т.2) Так,\~згідно до\~Висновку №18-5263/5264,\~судової автотоварознавчої\~експертизи колісного\~транспортного засобу\~TOYOTA\~LAND\~CRUISER\~PRADO,\~реєстраційннй номер\~ [NUMBER] ,\~від \~ \~ 10.01.2019\~року,\~вартість матеріального\~збитку,\~завданого власнику\~колісною транспортного\~засобу TOYOTA\~LAND\~CRUISER\~PRADO,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] , пошкодженого внаслідок\~ДТП,\~яка сталася\~13.01.2015\~року,\~визначається рівною\~321854 гривні (а. с. 49-59 т.2). Також, під час розгляду справи, за клопотанням представника відповідача ( а.с.248-249 т.1) 05.07.2018 року було призначено автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року (а.с.5 т.2) На виконання вказаної ухвали суду, від 05.07.2018 року, до суду надійшло клопотання експерта, від 06.02.2019 року, в якому було вказано, що для проведення експертизи необхідно надати додатково вихідні дані, у разі ненадання цих вихідних даних, матеріали справи буде повернуто без виконання (а.с.62 т.2). Сторонами клопотання не було виконано, додатково вихідних даних ними надано не було і експертом було направлено до суду Повідомлення про не можливість проведення експертизи без надання додатково вихідних даних (а.с.72-74 т.2), тому справу було повернуто до суду без проведення експертизи і суд 20.02.2019 року поновив провадження у справі . Під час розгляду справи, 26.03.2019 року було повторно призначено автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року. На виконання вказаної ухвали суду, від 26.03.2019 року, до суду надійшло клопотання експерта, від 02.05.2019 року, в якому було вказано, що для проведення експертизи необхідно надати додатково вихідні дані, у разі ненадання цих вихідних даних, матеріали справи буде повернуто без виконання (а.с.76 т.2). Сторонами клопотання не було виконано, додатково вихідних даних ними надано не було і експертом було направлено до суду Повідомлення про не можливість проведення експертизи без надання додатково вихідних даних №329-А (а.с.83-85 т.2), справу було повернуто до суду без проведення експертизи. 21.11.2019 року до суду повторно надійшло клопотання від представника відповідача про призначення автотехнічної експертизи (а.с.104-105 т.2). 26.11.2019 р. судом, за клопотанням представника відповідача було призначено автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року та перед експертом було поставлено ті ж питання, які були зазначені в ухвалах суду, від 05.07.2018 року та від 26.03.2019 року (а.с.125-130 т.2). Проте, незважаючи на те, що до цього двічі експертами заявлялось, що без надання додаткових вихідних даних, проведення експертизи не можливе, експертом на цей раз було проведено експертизу без витребування додатково вихідних даних та 20.03.2020 р. було надано Висновок №890-А судової автотехнічної експертизи. Так, згідно до Висновку №890-А, судової автотехнічної експертизи, від 20.03.2020 р., водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.10. Правил дорожнього руху, водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. На запитання - 3, 4, 5 : Чи мав 13.01.2015 року, можливість водій автобуса МАЗ 103С03, реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, виконанням своїх необхідних дій, уникнути ДТП? - Чи мав 13.01.2015 року, можливість водій автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо, реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, виконанням своїх необхідних дій, уникнути ДТП? - Дії якого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням події ДТП?, - експертом було вказано, що, оскільки в комплексі вихідних даних, зазначеному в копії ухвали про призначення автотехнічної експертизи відсутні дані щодо часу руху автобуса «МАЗ 1ОЗСОЗ» з моменту виїзду на смугу руху автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» до зіткнення, дані щодо швидкості руху автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо» перед зіткненням та використання наявних відеозаписів для встановлення необхідних даних виходить за межі компетенції експерта-автотехніка в рамках проведення автотехнічної експертизи, провести дослідження та вирішити питання щодо наявності (відсутності) у водіїв транспортних засобів - учасників ДТП та перебування їх (водіїв) дій, у причинному зв`язку із виникненням події цієї пригоди експертним шляхом не виявляється можливим (а.с.142-144 т.2) 23.07.2020 року до суду повторно надійшло клопотання від представника відповідача про призначення комплексної автотехнічної експертизи (а.с.170-171 т.2). 27.07.2020 р. судом, за клопотанням представника відповідача було призначено комплексну автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року (а.с.177-179 т.2). На цей раз, також, незважаючи на те, що до цього двічі експертами заявлялось, що без надання додаткових вихідних даних, проведення експертизи не можливе, у цей раз було проведено експертизу без витребування додатково вихідних даних, на підставі даних, вказаних відповідачем та 03.11.2020 р. було надано Висновок №68-ІТ/613-А, комплексної автотехнічної експертизи. Так, за даними вказаними відповідачем, згідно до Висновку №68-ІТ/613-А, судової комплексної автотехнічної експертизи, від 03.11.2020 р., водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.10. Правил дорожнього руху, водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 та п.12.9 Правил дорожнього руху. Дії водіїв знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події пригоди (а.с.183-200 т.2). 13.04.2021 р. судом, за клопотанням представника позивача (а.с.223-228 т.2) було призначено повторно комплексну автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року. На вирішення експертизи були повторно поставлені ті ж наступні питання: - Які необхідні дії водія автобуса МАЗ 103С03, реєстраційний номер [NUMBER] , в даній дорожньо-транспортній обстановці 13.01.2015 року, з метою уникнення ДТП? - Які необхідні дії водія автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо, реєстраційний номер [NUMBER] в даній дорожньо-транспортній обстановці 13.01.2015 року, з метою уникнення ДТП? - Чи мав 13.01.2015 року, можливість водій автобуса МАЗ 103С03, реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, виконанням своїх необхідних дій, уникнути ДТП? - Чи мав 13.01.2015 року, можливість водій автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо, реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, виконанням своїх необхідних дій, уникнути ДТП? - Дії якого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням події ДТП? (а.с.27-33 т.3) Проте, на виконання цієї ухвали суду, до суду знову було надано клопотання експерта, від 17.12.2021, №КСЕ-19/116-21/21080, згідно до якого, для проведення експертизи необхідно відомості щодо відстані між дорожнім знаком «Пішохідний перехід» та опорою, на якій розміщено рекламний щит, яка розташована перед місцем зіткнення; також, необхідні відомості щодо загальної видимості проїзної частини дороги в відповідних погодних умовах та, з урахуванням світла фар зустрічного транспортного засобу; -відомості, щодо конкретної видимості автобуса «МАЗ 103С03», номерний знак [NUMBER] з робочого місця водія автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», номерний знак [NUMBER] , в відповідних погодних умовах та з урахуванням світла фар зустрічного транспортного засобу; - відомості про характер руху автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», номерний знак [NUMBER] (у загальмованому чи незагальмованому стані) до місця зіткнення. Якщо в загальмованому стані, надати дані щодо відстані, яку він подолав у загальмованому стані до місця зіткнення (а.с.126-127т.3). Проте, інших даних, які були в матеріалах справи, сторонами не було надано до матеріалів справи. З урахуванням вказаного, 08.02.2022 року експертом було до суду надано повідомлення, №КСЕ-19/116-21/21080, згідно до якого, для проведення повторної комплексної експертизи, на вирішення якої поставлено запитання: - Які необхідні дії водія автобуса МАЗ 103С03, реєстраційний номер [NUMBER] , в даній дорожньо-транспортній обстановці 13.01.2015 року, з метою уникнення ДТП? - Які необхідні дії водія автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо, реєстраційний номер [NUMBER] в даній дорожньо-транспортній обстановці 13.01.2015 року, з метою уникнення ДТП? - Чи мав 13.01.2015 року, можливість водій автобуса МАЗ 103С03, реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, виконанням своїх необхідних дій, уникнути ДТП? - Чи мав 13.01.2015 року, можливість водій автомобіля Тойота Ленд Крузер Прадо, реєстраційний номер [NUMBER] , з технічної точки зору, виконанням своїх необхідних дій, уникнути ДТП? - Дії якого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням події ДТП? (а.с.131 т.3), необхідно відомості щодо відстані між дорожнім знаком «Пішохідний перехід» та опорою, на якій розміщено рекламний щит, яка розташована перед місцем зіткнення; також, необхідні відомості щодо загальної видимості проїзної частини дороги в відповідних погодних умовах та, з урахуванням світла фар зустрічного транспортного засобу; -відомості, щодо конкретної видимості автобуса «МАЗ 103С03», номерний знак [NUMBER] з робочого місця водія автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», номерний знак [NUMBER] , в відповідних погодних умовах та з урахуванням світла фар зустрічного транспортного засобу; - відомості про характер руху автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо», номерний знак [NUMBER] (у загальмованому чи незагальмованому стані) до місця зіткнення. Якщо в загальмованому стані, надати дані щодо відстані, яку він подолав у загальмованому стані до місця зіткнення. Оскільки експерту не було надано вказаних вище, вихідних даних для проведення повторної експертизи, то зазначене, як вказано експертом, унеможливлює її проведення. А тому експерт повідомляє, що без указаних даних, не можливо дати відповідь на поставлені судом перед експертом, запитання (а.с.131-132 т.3). Проте, цих же даних не було і при проведенні первинних експертиз і первинної комплексної автотехнічної експертизи, але за результатами якої, був Висновок, від 03.11.2020 р., і в цьому Висновку, було на запитання: «Дії якого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням події ДТП?», надано відповідь, що дії обох водіїв знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події пригоди (а.с.183-200 т.2). Тобто, у разі, коли не було цих вихідних данних при проведенні повторної експертизи, то їх не було і при проведенні первинної експертизи. Однак, за відсутності тих данних, експертами при проведенні первинної комплексної експертизи, було надано відповіді на поставлені судом запитання, зокрема і щодо запитання: «Дії якого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням події ДТП?» Хоча, при проведенні автотехнічної експертизи за ухвалою суду, від 05.07.2018 року (а.с.5 т.2), до суду також надходило клопотання експерта, від 06.02.2019 року, про надання експерту вихідних даних для проведення експертизи, яке сторонами не було виконано і експертом 26.03.2019 року було видано Повідомлення про не можливість проведення експертизи (а.с.73-74 т.2). Також, 26.03.2019 р. судом, за клопотанням представника відповідача було призначено автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року (а.с.71-72 т.2) Проте, при проведенні автотехнічної експертизи за ухвалою суду, від 26.03.2019 року, до суду також надходило клопотання експерта, від 02.05.2019 року, про надання експерту вихідних даних для проведення експертизи (а.с.76-77 т.2), яке сторонами не було виконано і експертом 03.07.2019 року було видано Повідомлення про не можливість проведення експертизи (а.с.83-85 т.2). Крім того, 26.11.2019 р. судом, за клопотанням представника відповідача було призначено автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року (а.с.125-130 т.2) Однак, за наявності тих же матеріалів справи, за відсутності клопотання експерта про надання експерту вихідних даних для проведення експертизи, експертом було надано Висновок №890-А, судової автотехнічної експертизи, від 20.02.2020 р., згідно до якого: водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.10 Правил дорожнього руху, водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. На інші запитання, експерт відповідь не зміг надати (а.с.141-144 т.2) Окрім того, 27.07.2020 р. судом, за клопотанням представника відповідача було призначено комплексну автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року (а.с.177-179 т.2) Однак, за наявності тих же матеріалів справи, за відсутності клопотання експерта про надання експерту вихідних даних для проведення експертизи, експертом було надано Висновок №68-ІТ/613-А, судової комплексної автотехнічної експертизи, від 03.11.2020 р., в якому вказано, що водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.10. Правил дорожнього руху, водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 та п.12.9 Правил дорожнього руху. Дії водіїв знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події пригоди (а.с.183-200 т.2). Також, 13.04.2021 р. судом, за клопотанням представника позивача (а.с.223-228 т.2) було призначено повторно комплексну автотехнічну експертизу щодо ДТП, яка сталася 13.01.2015 року. Однак, на виконання цієї ухвали суду, до суду було надано клопотання експерта, від 17.12.2021, №КСЕ-19/116-21/21080, згідно до якого, для проведення експертизи необхідно вихідні дані для проведення експертизи. Проте, оскільки таких даних, про які було заявлено експертом у його клопотанні до суду, сторонами не було надано до матеріалів справи, то, з урахуванням вказаного, 08.02.2022 року експертом було до суду надано повідомлення, №КСЕ-19/116-21/21080 про неможливість без вихідних даних, проведення експертизи. Таким чином, виходячи з детально описаного та наведеного вище, суд критично відноситься до висновку №68-ІТ/613-А, судової комплексної автотехнічної експертизи, від 03.11.2020 р., яка була проведена без тих же вихідних даних, про які неодноразово, як до проведення цієї експертизи, так і після проведення цієї експертизи, писали у своїх клопотаннях до суду, експерти. Сумнівним являється і те, що при проведенні комплексної автотехнічної експертизи 03.11.2020 р., достатньо для експерта було вихідних даних, а вже після цього: 08.02.2022 року експертом було до суду надано повідомлення, №КСЕ-19/116-21/21080 про неможливість без вихідних даних, проведення експертизи. Крім того, у Висновку, від 03.11.2020 р., було враховано дані, що були вказані лише відповідачем. Також, сумнівним являється і те, що до проведення експертизи 03.11.2020 р., також тричі для проведення експертизи було не достатньо для експерта вихідних даних. Виходячи з наведеного, оскільки, згідно до постанови, від 14 квітня 2016 року по справі № 504/946/15-ц Апеляційним судом Одеської області водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, яке мало місце 13.01.2015 року о 06 год. 21 хв., провадження у справі відносно нього закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП (а.с.12-15 т.1). Вказана постанова суду апеляційної інстанції не оскаржена, тобто набрала законної сили, суд першої інстанції не може змінити рішення суду апеляційної інстанції, та, у відповідності до ч. ч. 4, 6\~ст. 82 ЦПК України,\~ постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, при винесенні рішення виходить з постанови Апеляційного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року по справі № 504/946/15-ц, якою водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За загальними правилами, визначеними ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо шкоду було завдано водієм, який перебував у трудових відносинах та на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, то він не відповідає за завдану шкоду. Шкоду повинен відшкодувати володілець майна роботодавець. Тобто, у випадку, якщо роботодавець являється власником автомобіля (чи орендарем) та передав у користування своєму водієві (який має трудовий чи інших договір з роботодавцем) транспортний засіб для виконання останнім своїх трудових обов`язків, то за шкоду завдану потерпілому повинен відповідати саме роботодавець. Вказаний висновок був зазначений ще у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц. До такого ж правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 462/970/18, від 16.12.2020 року; № 760/28302/18, від 25.11.2020 року; № 133/1238/17, від 02.11.2020 року; № 213/994/16-ц, від 16.04.2020 року. За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для явного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається,\~що різниця\~між фактичним\~розміром шкоди\~і страховою\~виплатою (страховим\~відшкодуванням),\~ тобто,\~\~ розмір заподіяної шкоди, яка, відповідно до вищезазначеного, не відшкодована позивачу, складає 271854,5 гривень (321854,5 - 50000 = 271854,5 гривень). Тобто, фактичні збитки, які завдані позивачу діями водія [PERSON] перевищують суму страхового відшкодування, здійсненого ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь позивача. Отже, оскільки, страховиком відповідача - ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» водію [PERSON] було здійснено страхову виплату, у розмірі 50000,00 грн., а розмір не відшкодованої шкоди позивачу складає 271854,5 гривень, то її слід стягнути з відповідача, назву якого з 11.09.2020 року змінено на: Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі», код ЄДРПОУ 00131713, розташовано за адресою: 65031, м. Одеса, Малиновський район, вул. Миколи Боровського, 28 «Б» (а.с.104-105 т.3). Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами позивача та приходить до висновку, що загальною сумою для відшкодування збитків слід вважати: 321854,5 грн. (розмір матеріального збитку) 50000 грн (страхове відшкодування) = 271854,5 гривень. Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів, у розмірі 271854,5 грн. Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди на його користь, суд зазначає наступне. Позивач вказує, що внаслідок ДТП, окрім матеріальної шкоди, він зазнав значних немайнових втрат, які негативно позначилися на його житті та житті його сім`ї. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду № 5 (v0005700-01), від 25.05.2001р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача було заподіяно моральних страждань, оскільки:-позивач не міг користуватися пошкодженим автомобілем; -позивач змушений був нести витрати на послуги іншого транспорту для себе та своєї родини; -відповідач жодним чином не сприяв у відновленні порушених прав позивача. Заслуговують на увагу суду твердження позивача, стосовно того, що він зазнав душевних страждань у зв`язку із пошкодженням майна та відношенням до цих дій самого відповідача, який не надав до суду жодних доказів сприяння позивачеві відновити його порушені права. Поняття моральної (немайнової) шкоди та порядок її відшкодування визначаються статтею 23 Цивільного кодексу України. Згідно вказаної норми, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В п.6.4 методичних рекомендацій «Відшкодування моральної шкоди», надісланих листом Міністерства юстиції, від 13.05.2004 №35-13/797 (в редакції від 20.09.2013), вказано, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Суд враховує те, що позивач, після скоєної ДТП, знаходився на лікуванні з 13.01.2015 року до 03.02.2015 року. Вказане підтверджується листком непрацездатності (а.с.48 т.1). Суд також враховує довготривалість розгляду справи, з 2016 року по 2023р., розгляд справи неодноразово відкладався за заявами відповідача, справа двічі направлялась до суду апеляційної інстанції за скаргами учасників справи. У зв`язку з наведеним вище, проаналізувавши шкоду, завдану позивачу з боку відповідача, оцінивши глибину його фізичних та душевних страждань, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми моральної шкоди, а саме: у розмірі 30000,00 грн. Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача понесених ним судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір за вимогу про стягнення коштів та за вимогу про стягнення моральної шкоди, у розмірі 3018 грн. 54 коп. (а. с. 1). Дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved