Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач зазначала, що вона з відповідачем не перебувала в зареєстрованому шлюбі. [INFO] вона народила дитину [PERSON] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 березня 2021 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач повністю займається вихованням дитини. Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на повному її утриманні, мати забезпечує його усіма необхідними умовами для проживання і його повноцінного розвитку. Дитина виховується матір`ю належним чином. Між батьками не існує домовленості з приводу участі відповідача в утриманні сина, він не надає грошові кошти, одягу та іграшок не купує, не допомагає виховувати дитину, новонародженого сина не бачить і не цікавиться його життям, домовитись із ним не вбачається за можливим. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16\~грудня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 2 100 гривень щомісячно, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , але не менше, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення даного рішення суду про стягнення аліментів змінився матеріальний стан платника аліментів, зокрема останній має офіційне працевлаштування, що, на думку позивача, є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року. Посилаючись на викладене, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у\~розмірі від усіх доходів, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Головненко Д.О. не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено,\~що відповідач у справі [PERSON] є батьком\~малолітнього сина\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 березня 2021 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16\~грудня 2021 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 2\~100 гривень щомісячно, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року і\~до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки від 10 серпня 2022 року №145, наданої комунальним підприємством Броварської міської ради Броварського району Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-2» вбачається, що [PERSON] дійсно проживає разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 11 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалем С.С. звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , який отримує офіційний дохід, проходячи військову службу у В/Ч [NUMBER] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15\~травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 23 відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з\~1\~січня 2100 гривень, з 1 липня 2201 гривня, з 1 грудня 2272 гривні. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів у відповідача істотно змінився матеріальний стан, його дохід є стабільний, який надає можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це визначено судовим рішенням. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства, інтересів дитини та матеріального становища сторін, підлягає зміні, а саме стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved