Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

04.01.2022 року позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просила визначити розмір грошового зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі за яку відповідач отримав на баланс права вимоги до позивача, а якщо розмір цієї суми встановити неможливо визначити її за допомогою формули, що закріплена в п. 10 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та зобов`язати відповідача провести реструктуризацію зобов`язань позивача, що виникли за кредитним договором № 2402/0508/71-049 від 15.05.2008 року, кредитором за яким являється Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" у межах суми взяття на баланс відповідачем прав вимоги до позивача у первинного кредитора. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2021 року вступили в силу зміни до Закону України «Про споживче кредитування», які надають право позичальникам реструктуризувати свої кредитні зобов`язання в іноземній валюті. [PERSON] бажала реалізувати право передбачене законодавством та подати заяву про реструктуризацію свого кредитного зобов`язання, що виникло за кредитним договором № 2402/0508/71-049 від 15.05.2008 року, кредитором за яким являється АТ «Сведбанк». За вказаним кредитним договором надавався кредит в розмірі 43000,00 доларів США на строк до 07.09.2018 року включно. Забезпечення виконання вказаного кредитного зобов`язання здійснюється за договором Іпотеки від 15.05.2008 року, відповідно до якого в Іпотеку первинному кредитору було передано майно, а саме, квартира номер [ADDRESS] . Забезпечення виконання вказаного кредитного зобов`язання здійснюється за договором іпотеки, іпотекодержателем за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика". [PERSON] не працює та доходу немає, є пенсіонером. Позивач зі свого боку повністю виконав положення внесених до законодавства змін та звернувся до відповідача з відповідними заяви, складеними відповідно до вимог закону в становлений строк та додав до заяв відповідно документи, а відповідач проігнорував вимоги законодавства не отримав зазначені заяви чим порушив права позивача відповідно до чого позивач змушений звернутися з позов до суду для захисту своїх прав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.08.2022 цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позики» про зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова. Ухвалою суду від 02.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 14.03.2023 позивач подала письмові пояснення по справі в яких зазначила , що відповідачем безпідставно та протизаконно відмовлено у проведенні реструктуризації споживчого кредиту, виданого в іноземній валюті. Так, згідно відповіді ТОВ ФК«ПОЗИКА» вих. № 7360 від 29.09.2021 на заяву про проведення реструктуризації боргу позивачу відмовлено у її проведенні через неотримання всієї необхідної інформації, передбаченої законом в межах строків, встановлених на подання заяви про реструктуризацію боргу. Вважає, що подана заява про проведення реструктуризації повністю відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». У відповідь на заяву про реструктуризацію позивачем було отриману вимогу відповідача вих. № 7223 від 19.07.2021, зі змісту якої вбачається, що первинна заява розглядалась відповідачем упродовж 13 діб. Датоштамп ДП «Укрпошта» проставлений на описі поштового відправлення свідчить про те, що на адресу позивача вимога була надіслана відповідачем 20.07.2021 - на 14 добу, тобто за 3 доби до спливу трьохмісячного терміну, встановленого для подання заяви про реструктуризацію валютного кредиту. У відповідь на вимогу відповідача позивачем було направлено всі необхідні документи, проте було відмовлено у задоволенні заяви про реструктуризацію, в звязку з тим, що ТОВ ФК «Позика» не отримало від позивача всю необхідну інформацію передбачену Законом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 15 травня 2008 року [PERSON] та АТ «Сведбанк» було укладено Кредитний Договір № 2402/0508/71-049 згідно якого, позивач отримала 43000,00 доларів США на споживчі цілі. Право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ ФК «Позика» на підставі Договору №152 від 15.03.2021 року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено між [PERSON] та АТ «Сведбанк» Іпотечний договір за №4135, № договору №б/н. Предмет іпотеки нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира, загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З первинною заявою про реструктуризацію кредиту позивач звернулася до ТОВ «ФК «Позика» 02.07.2021 року. Заява була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до роздруківки з сайту Укрпошти з відслідковування руху поштового відправлення (трек-номер 1400052370630) вбачається, що відправлення з усіма додатками було вручене відповідачу за довіреністю 06.07.2021. У відповідь на заяву про реструктуризацію позивачем було отримано вимогу відповідача вих. № 7223 від 19.07.2021. Згідно даної вимоги вбачається, що первинна заява розглядалась відповідачем 13 діб. Датоштамп ДП «Укрпошта» проставлений на описі поштового відправлення свідчить про те, що на адресу позивача вимога була надіслана відповідачем 20.07.2021 - на 14 добу, тобто за 3 доби до спливу трьохмісячного терміну, встановленого для подання заяви про реструктуризацію валютного кредиту. Відповідач повідомив, що для повноцінного правового аналізу заяви позивача про реструктуризацію заборгованості необхідно додатково надати кредитору інформацію про доходи та майновий стан членів сім`ї. Водночас, ТОВ «ФК «ПОЗИКА» від попереднього кредитора отримає дані про стан кредитного договору станом на 01 січня 2014 року» (а.с. 8). Разом з тим, дана вимога від 10.09.2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» містила інформацію, що станом на 15.03.2021 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ ФК «Позика» за Кредитним договором № 2402/0508/71-049 від 15.05.2008 року становить 43000 доларів, з яких: заборгованість за кредитом - 437631,94 грн., заборгованість за процентами - 240790,59 грн. (а.с. 9-10). В 2021 році без зазначення дати та місяця позивачем на вимогу від 19.07.2021 року було направлено заяву до ТОВ ФК «Позика» з переліком додатків: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо cуб`єкта та відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 6). 29.09.2021 відповідач надав відповідь на заяву позивача про проведення реструктуризації боргу, якою було відмовлено в проведенні реструктуризації (а.с. 7). Судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо реструктуризації зобов`язань за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частинами 1, 2 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. Отже, проведення реструктуризації у будь-якому випадку передбачає зміну істотних умов договору. Як вбачається із положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» обов`язковій реструктуризації піддягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті у разі наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь - якого непогашеного грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився. 23.04.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-ІХ і Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом. Підпунктом 6 пункту 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що за результатами проведення реструктуризації на позичальника (особу, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором, зокрема: сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, рівними частинами щомісяця (починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації і надалі через кожний місяць) протягом 10 років з дня проведення реструктуризації, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку; сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації; сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт. Абзацами першим та третім підпункту 3 пункту 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Підпунктом 4 пункту 7 Закону, передбачений вичерпний перелік інформації, яка зазначається в заяві про проведення реструктуризації, зокрема, документи, що підтверджують інформацію, зазначену7 у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширена інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Системний аналіз положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-ІХ вказує на що виділено окремі групи позичальників, які станом на день набрання чинності цим законом: 1) мали відкрите провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, 2) щодо яких ухвалено рішення і виконавчі документи перебувають на виконанні, 3) не мали/не мають судових спорів за договором про споживчий кредит. Кожна група має визначений законом строк подачі заяви про проведення реструктуризації. Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що для обов`язкової реструктуризації за Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-ІХ виключно має значення відсутність станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, адже іншою обов`язковою умовою передбаченою підпунктом 1 пункту 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» є наявність непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився), а між сторонами існує спір щодо дострокового стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Сама по собі вимога позичальника на підставі пункту 7«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» без дотримання порядку встановленого цим пунктом не є безумовною підставою для реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, адже реструктуризація - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту з урахуванням інших вимог цього пункту. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно відповіді № 7360 від 29.09.2021 на заяву позивача про проведення реструктуризації боргу зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» не отримало від позивача всієї необхідної інформації, передбаченої Законом, в межах строків, встановлених на подання заяви про реструктуризацію боргу. Товариство вважає за неможливе проведення реструктуризації по кредитному договору, так як вищевказана заява не відповідає вимогам Закону (а.с. 7). Через неподання позивачем документів про склад сім`ї та розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки вимога позивача про визначення розміру грошового зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі за яку відповідач отримав на баланс права вимоги до позивача, а якщо розмір цієї суми встановити неможливо визначити її за допомогою формули, що закріплена в п. 10 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», не входить до компетенції суду, а розмір заборгованості було визначено відповідачем згідно направленої вимоги на адресу позивача від 10.09.2021 року (а.с. 9-10), який не оспорювався позивачем. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову з підстав заявлених позивачем слід відмовити.

Outcome: dismissed