Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

31.03.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила наступне. Позивач [PERSON] з 04 листопада 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинилися з травня 2022 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб не розірвано. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами дитина проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач дитину не утримує. Домовленості щодо способу виконання обов`язків утримувати дитину між сторонами не досягнуто. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 06.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки, ухвали про відкриття провадження в справі та копії позову з усіма додатками на адресу реєстрації місця проживання, відзив на позовну заяву до суду не подав, із заявами з процесуальних питань до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.11.2006 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 10.09.2009 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1140 (а.с. 6). У позові позивачем зазначено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дітей. Вказані обставини відповідач не спростовано. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~Сімейного Кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач відзиву на позов не надав, вказаний розмір аліментів не оспорював, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у такому розмірі за своїм матеріальним станом суду не надав, як і не надав жодного доказу на спростування обставин, викладених у позові, а також з урахуванням того, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання сина, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2023 року та до повноліття дитини, оскільки такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Оскільки позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1073 грн. коп. Доказів понесення інших витрат позивачем та її представниками суду не надано, із заявами про намір надати такі докази після ухвалення рішення зазначені особи до суду не зверталися. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved