Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

20.01.2023 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її син - відповідач, має двох утриманців, неповнолітніх дітей від першого та другого шлюбу, на яких сплачує аліменти за судовим рішенням. При цьому зазначає, що вона є пенсіонеркою і за станом здоров`я отримує періодично підтримуюче лікування, є інвалідом третьої групи, проживає з матір`ю, отримує пенсію 2500 грн., з яких витрачає на житлово-комунальні послуги 2000 грн., в зв`язку з чим просить стягувати із сина на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно. Процесуальні дії у справі та аргументи сторін. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2023 року позовну заяву у відповідності до ст.187 ЦПК України було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2023 року відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (а.с.28). 20.03.2023 року від відповідача надійшла заява про визнання позову. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 23.03.2023 року для з`ясування всіх обставин справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 31.03.2023 року. 31.03.2023 року позивачка в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв від неї не надійшло, у зв`язку з чим явку позивачки для з`ясування фактичних обставин визнано обов`язковою та відкладено судовий розгляд на 25.04.2023 року. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, будь-яких заяв від них не надійшло. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити у їх відсутність за наявними в справі матеріалами. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , який є повнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1985 року (а.с.7). [PERSON] є особою пенсійного віку, інвалід третьої групи, що підтверджується копією її паспорта громадянина України та пенсійним посвідченням, термін дії пенсійного посвідчення довічно (а.с.3,10). Позивачка проживає з матір`ю [PERSON] , 1937 року народження, що підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Грунської сільської рада Охтирського району від 02.01.2023 року (а.с.6). За станом здоров`я позивачка знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря, потребує періодичного підтримуючого лікування (а.с.16). В обґрунтування позовних вимог позивачка стверджує, що її щомісячний дохід не дозволяє їй забезпечити достатній життєвий рівень, лікування, побутові предмети першої необхідності та зазначає, що її місячний дохід (пенсія) складає 2500 грн. Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області дійсно пенсія позивачки з грудня 2022 року 2500 грн., а за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року 11900 грн.(а.с. 26). Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.9), має постійний стабільний дохід, має утриманців, дружину та трьох неповнолітніх дітей, перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також відповідач має дитину [PERSON] , [INFO] від першого шлюбу, що підтверджується копією свідоцтв про народження. Отже, як встановлено судом, на даний час відповідач має чотирьої утриманців, на яких сплачує аліменти. Як встановлено судом, за судовим наказом Середино-Будського районного суду Сумської області від 27.12.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі частини від усіх його доходів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] року (а.с. 15). Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 25.01.2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] року в розмірі частини від усіх його доходів , а також з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/12 частини від усіх його доходів до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи стягування з 28.12.2022 року (а.с.35). Згідно із ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із статтею 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 Сімейного кодексу України. Згідно із нормою ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, 194-197 СК України. Таким чином, обов`язковими умовами та підставами покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків є: 1) діти досягли вісімнадцяти років; 2) батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; 3) батьки потребують матеріальної допомоги; 4) відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Умовою виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх вищеперерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи позов в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих суду доказів у обґрунтування позову, суд враховує, що позивачка є інвалідом третьої групи, пенсіонеркою, проживає з матір`ю в сільській місцевості, мають у користуванні земельну ділянку, на якій мають можливість вирощувати сільгосппродукцію, тримати живність, отримує пенсію, відповідач сплачує аліменти в розмірі на утримання доньки [PERSON] , аліменти в розмірі частини на утримання сина [PERSON] , а також аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/12 частини, працює, є учасником бойових дій, виходячи з принципу справедливості та розумності, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання та з урахуванням потреб матері, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання матері в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., відмовивши в решті вимог за необґрунтованістю. На підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій. На підставі викладеного,

Outcome: partial