Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

07 лютого 2023 року представник позивача\~Акціонерного товариства\~акціонерно-комерційний\~банк "Львів" Вертас Марія Михайлівна звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 12 липня 2021 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 14014/111/2021 (далі по тексту рішення Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі 25\~000,00 гривень зі сплатою 54,0 % річних за користування кредитом та терміном повернення до 11.07.2024 року. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково та на поточний рахунок позичальника. Свої зобов`язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, факт перерахування кредитних коштів позичальнику підтверджується меморіальним ордером від 12.07.2021 року. Відповідач [PERSON] систематично не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає. Крім того, відповідач не сплатив відсотки за користування кредитом, строк сплати яких настав, чим порушив право позивача на їх отримання, що передбачено ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 5.8 Кредитного договору банк вправі вимагати дострокове повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та інших належних платежів за цим договором, у випадках, обумовлених цим договором і чинним законодавством. Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частину кредиту). На виконання вимог п. 2.4 Кредитного договору, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по тілу кредиту та процентах, банк 15 вересня 2022 року надіслав відповідачу цінним листом вимогу про дострокове виконання зобов`язання. Однак, таку вимогу банку відповідач проігнорував. Станом на 23 січня 2023 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 35\~988,90 гривень, з яких 24\~061,81 гривень заборгованість за кредитом, 11\~927,09 гривень заборгованість за процентами. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з\~ [PERSON] на користь АТ АКБ «Львів» заборгованість за кредитним договором № 14014/111/2021 від 12.07.2021 року в розмірі 35\~988,90 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 23 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача АТ АКБ «Львів» Вертас М.М. у судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просить роззгляд справи проводити за відсутності представника позивача. позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом частини 3, 4\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому\~статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України,\~\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12 липня 2021 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 14014/111/2021, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування Кредитом. Кредит надається позичальнику на поточні потреби позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.2 Кредитного договору). Кредит надається у сумі 25\~000,00 гривень з умовою повернення в термін до 11 липня 2024 року в порядку та відповідно до умов цього договору (п. 1.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково та на поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку у розмірі 54 % річних (п. 3.2 Кредитного договору). Загальна вартість кредиту становить 50\~777,50 гривень. Реальна річна процентна ставка становить 70.49 відсотків (п. 3.3 Кредитного договору). Згідно з п. 5.8 Кредитного договору банк вправі вимагати дострокове повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та інших належних платежів за цим договором, у випадках, обумовлених цим договором і чинним законодавством. Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частину кредиту). Свої зобов`язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, факт перерахування кредитних коштів позичальнику підтверджується меморіальним ордером№ 389284 від 12 липня 2021 року (а. с. 14). Розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення кредиту, заборгованість вчасно не погашав. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача станом на 23 січня 2023 року становить 35\~988,90 гривень, з яких 24\~061,81 гривень заборгованість за кредитом, 11\~927,09 гривень заборгованість за процентами (а. с. 6). На виконання вимог п. 2.4 Кредитного договору, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по тілу кредиту та процентах, банк 15 вересня 2022 року надіслав відповідачу цінним листом вимогу про дострокове виконання зобов`язання (а. с. 15). Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за Кредитним договором суду не надано. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позивач має право вимагати повернення такої заборгованості в повному обсязі, включаючи заборгованість по відсотках за користування кредитом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена, відповідач подав заяву про визнання позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з [PERSON] на користь АТ АКБ «Львів» слід стягнути заборгованості за кредитом в розмірі 35\~988,90 гривень. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~статті 1 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Частиною першою\~статті 142 ЦПК України\~визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем\~до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства\~акціонерно-комерційний\~банк "Львів"\~ 1\~342 гривень сплаченого судового збору. На підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1\~342 гривень. Також, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787. У разі\~повернення судового\~збору (крім\~помилково зарахованого)\~до головних\~управлінь Казначейства,\~Казначейства (у\~разі сплати\~судового збору\~в іноземній\~валюті)\~подається копія\~судового рішення,\~засвідчена належним\~чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Суд вважає за необхідне вказати в резолютивній частині рішення відомості щодо знаходження оригіналу меморіального ордеру № 401034 від 11 січня 2023 року в матеріалах цивільної справи № 161/2075/23; провадження № 2/161/1414/23.

Outcome: approved