Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

22.06.2022 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Дія-Актив" адвокат Павленко Сергій Віталійович звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості . Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Дія-Актив" заборгованість за договором позики UP8379147 від 28.01.2020 року в розмірі 15 225,00 грн. та судові витрати, що становлять 2481, 00 коп. Позов обґрунтований тим, що 28.01.2020 року між ТОВ "Укрпозика" та [PERSON] був укладений договір про надання позики № UP8379147 , відповідно до укладеного договору відповідач отримав позику у розмірі 10500 грн. яку зобов`язувався повернути строком до 27.02.2020 року разом з платежами, передбаченими у Спеціальних умовах Договору позики, однак в порушення зазначених умов договору допустив заборгованість в сумі 15225,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10500 грн., заборгованість за нарахованими штрафи/пеня - 4725,00 грн.: пеня - 157,50 грн., штраф - 4567,00 грн. 03.08.2021 року ТОВ "Укрпозика" відповідно до рішення № 20 було змінено найменування на ТОВ "Юридична компанія "Дія-Актив". Договір про надання позики був укладений в електронному вигляді шляхом укладення на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі позикодавця. А тому, з урахуванням вищезазначеного позивач просить позов задоволити. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 11.08.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 34-35 ). Відповідачу [PERSON] , було направлено копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, копію позовної заяв з додатками, які останній отримав 21.12.2022року. Відзив на позов не направив. Клопотань від сторін не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, та врахувавши відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.01.2020 року між ТОВ «Укрпозика», яке 03.08.2021 року відповідно до ст.37 ЗУ «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» №2275-VIII від 06.02.2018 року (зі змінами) рішенням №20, змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» та [PERSON] було укладено Договір позики № UP8379147 (номер у ІТ системі U7137388) за допомогою дистанційних засобів, зокрема, мобільного телефону, відповідач ознайомився з Спеціальними умовами договору позики, інформацією щодо суми позики, строку дії договору, суми штрафу та пені, та порядком повернення позики (а.с. 5-7, 8, 13-14, 15-16, 17). Як слідує із розрахунку заборгованості станом на 17.11.2021 року , відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість в розмірі 15225,00 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10500 гривень; заборгованості за нарахованими штрафами/пеня - 4725,00 гривень, а саме: 157,50 гривень - пеня, 4567,00 гривень - штраф (а.с. 9-12). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (позику) у розмірі та на умовах, встановлених Договором позики № UP8379147 (номер у ІТ системі U7137388) від 28.01.2020 року та Спеціальними умовами договору позики, а відповідач зобов`язався повернути їх разом з іншими платежами, передбаченими у Спеціальних умовах. Згідно з Спеціальними умовами у розділі Період дії договору, становить 30 днів, отже, повне погашення за Договором Позики до 27.02.2020 року. Однак, відповідач у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Згідно довідки про укладення договору одноразовий ідентифікатор 043858 було відправлено відповідачу на номер телефону [NUMBER] 28.01.2020 року о 12:55:00 , та введено позичальником/відправлено Товариству 28.01.2020 року о 12:56:44, а тому підписання договору відбулося одноразовим ідентифікатором в інформаційно-телекомунікаційній системі ( а.с. 17). На електронну адресу відповідача [INFO] 28.01.2020 року о 13:30 було направлено повідомлення про видачу позики в розмірі 10 500,00 гривень , платіж здійснено за № 193101274 на картку категорії STANDART, банка PRIVATBANK, тип картки дебетовий, БІН картки [NUMBER] ( а.с. 13 - 14, 15 - 16 ). Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, сторони досягли згоди щодо істотних умов договору згідно вимог ст. 638 ЦК України. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п.3.1 загальних умов договору позики позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику на основі заяви позичальника та в межах діапазону доступної суми позики і позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. Відповідно до Спеціальних умов, період дії договору позики встановлено строком 30 днів до 27.02.2020 року. Пунктом 4.2 загальних умов договору позики передбачено, що у разі якщо позичальник не погашає позику до останнього дня строку оплати, позичальник повинен сплатити пеню за кожен день прострочення, яка обчислюється як відсоток, зазначений у спеціальних умовах позики, що застосовується до не сплаченої суми в строк частини суми позики. Пеня нараховується з першого дня прострочення оплати до дня повного погашення суми позики. Обов`язок сплатити пеню виникає на другий день прострочення виконання зобов`язань з повернення позики. Згідно спеціальних умов договору позики пеня складає 1,50 %, що складає 157,50 гривень від суми позики відповідача, як і визначено позивачем у своєму розрахунку, а тому стягнення вказаної суми пені підлягає задоволенню . Відповідно до п. 4.5 загальних умов договору - штраф сплачується позичальником позикодавцю за порушення строку оплати. Штраф сплачується в гривнях в сумі , визначеній у спеціальних умовах. Обов`язок зі сплати штрафу виникає на другий день після спливу строку оплати . Згідно спеціальних умов договору штраф визначено в сумі 4410 гривень, а не 4567,00 гривень як вказує позивач у своїй позовній заяві та у своєму розрахунку. Тому дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню , а саме в розмірі 4410 гривень. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ч.ч. 1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У відповідності до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За правилами частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу (позики) в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) гривень, підлягають задоволенню. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Розмір заборгованості відповідачем [PERSON] не спростовано. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 10500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4567,50 грн. - заборгованість за нарахованими штраф/пеня ( 157,50 грн. пеня, 4410,00 грн. штраф), а всього 15067,50 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 2455,33 грн., оскільки позов задоволений на 98,9 %.

Outcome: partial