Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до закінчення дочкою навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона з відповідачем, [PERSON] , зареєстрували шлюб 25 серпня 2004 року у Наталинській сільській раді Красноградського району, Харківської області, актовий запис про одруження №40. Від шлюбу [INFO] у них народилася дочка, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьком записаний [PERSON] . Їх спільна дочка, [PERSON] , [INFO] , на разі є здобувачем освіти 1 курсу Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, менеджменту та освіти дорослих Української інженерно-педагогічної академії, денної форми здобуття освіти, фаху 053 «Психологія», на контракті з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року, що підтверджується довідко №ДМП-ПС22-2-494 від 17.02.2023 року. На сьогодній час дочку повністю матеріально забезпечує вона, сплачує грошові кошти за навчання в Інституті та відповідно надає кошти на власті потреби дочки. [PERSON] має постійний дохід (заробіток), але не надає будь-яко матеріальної допомоги, необхідної для дитини, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Вона не в змозі самостійно утримувати дочку, тому вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява в якій змінює свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн 00 коп щомісяця до закінчення дочкою [PERSON] , [INFO] навчання 30.06.2026 року, справу просить розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на задоволені позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява в якій змінені позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Сторони по справі зареєстрували шлюб 25 серпня 2004 року у Наталинській сільській раді Красноградського району, Харківської області, актовий запис про одруження №40, підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 11). З довідки яка видана навчальним закладом від 17.02.2023 року, вбачається, що [PERSON] на разі є здобувачем освіти 1 курсу Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, менеджменту та освіти дорослих Української інженерно-педагогічної академії, денної форми здобуття освіти, фаху 053 «Психологія», на контракті з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року (довідка №ДМП-ПС22-2-494 від 17.02.2023 року, а.с. 12). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працевлаштованим, матеріально забезпеченим, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу та платити аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов [PERSON] , та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн 00 коп, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те що, сторони звільнені від сплати судового збору, позивач на підставі п.3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а відповідач відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому суд вважає за доцільне компенсувати судовий збір за рахунок держави.

Outcome: approved