Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

17 листопада 2021 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди. Розпорядженням Верховного Суду № 17/0/9-22 від 08 квітня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська. 22 березня 2023 року вищевказану цивільну справу за допомогою Автоматизованої системи документообігу суду було розподілено на суддю Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л. Вказана справа була передана судді канцелярією суду 23 березня 2023 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що з відповідачем він перебував у трудових відносинах з 23 листопада 2009 року, працюючи горноробочим очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті. Наказом від 20 жовтня 2019 року позивача було звільнено за ст. 38 КзПП України за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. 04 травня 2014 року при виконанні трудових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок, при наступних обставинах: о 23 годині 55 хвилин він знаходився під секцією ДМ № 71 із блоку РС здійснював перетяжку секції ДМ № 72. В момент подачі тиску 280 Атм у магістраль секції ДМ № 72, внаслідок механічного пошкодження фітингового з`єднання, сталася розстиковка рукава високого тиску у місці з`єднання з фітингом, яка встановлена між блоком РС і домкратом перетяжки секції ДМ № 72. Вивільнений під тиском емульсії кінець рукава високого тиску вдарив позивача в правий бік обличчя. Наслідком нещасного випадку у позивача стався струс головного мозку, відкритий перелом нижньої щелепи в ментальному відділі справа зі зміщенням, забита рана нижніх відділів правої щоки, стан після двощепленого шинування та ПХО. Комісією було проведено розслідування нещасного випадку та 08 травня 2014 року складені акти за формами Н-1 та Н-5. При проведені розслідування комісією не було встановлено вини позивача у нещасному випадку. Міжрайонною МСЕК м. Красноармійська 31 липня 2014 року була встановлена третя група інвалідності та 40% втрати працездатності. В подальшому 3 групу інвалідності було періодично підтверджено, 16 липня 2020 року Міжрайонним МСЕК м. Покровська повторно підтверджена 3 група інвалідності та 40% втрати працездатності, з терміном переогляду до 01 серпня 2023 року. Вважає, що внаслідок трудового каліцтва відбулося ушкодження його здоров`я, у зв`язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в наступному. На теперішній час він відчуває себе втраченою для суспільства та родини людиною. Його фізичний та моральний стан не дозволяє відчувати себе повноцінною людиною. Позивача постійно турбують сильні болі, тривале лікування позначилося на його загальному стані, позивач знаходиться в пригніченому стані, у зв язку з чим відносини в його родині погіршилися. Здоров`я позивача не відновлюється, а навпаки погіршується. Моральну шкоду, завдану професійним захворюванням, позивач оцінює в 60\~000,00 грн. Саме на підприємство покладено обов`язок відшкодувати працівнику моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди . У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на його користь моральну шкоду у розмірі 60\~000,00 грн. 12 квітня 2023 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Вважає, що отримані ушкодження не є тяжкими і існує висока ймовірність одужання позивача до встановленої дати наступного переогляду МСЕК. Позивач має тривалий стаж роботи в шахті, пройшов попередній інструктаж з правил техніки безпеки перед зміною, був забезпечений засобами індивідуального захисту. Отже, мав усвідомлювати рівень та характер небезпеки, використовувати засоби індивідуального захисту та додержуватися правил поводження під час виконання гірничих робіт. При поводженні зі шлангами високого тиску повинен був оцінити їх властивості та можливість безпечного поводження в умовах шахтних виробок. Проте, внаслідок нехтування вищевказаними заходами безпеки був травмований. Як вбачається з наданих доказів, а саме актів, причиною травми стало порушення законодавства з боку [PERSON] та [PERSON] . Просить прийняти до уваги, що згідно із висновком МСЕК, позивачу тимчасово встановлено ІІІ групу інвалідності, яка є робочою. Інваліди IІI групи можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Тобто, позивач у зв`язку з отриманою травмою права на працю не позбавлений. Крім того, позивачеві органом Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві були призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги та щомісячних платежів, що компенсували йому втрачений заробіток. Позивач не позбавлений засобів до існування та задоволення власних потреб, оскільки також отримує пенсію. Моральні страждання позивача повинен полегшувати вже той факт, що йому не потрібно знову заради соціальних виплат займатися важкою та небезпечною працею. Також звертає увагу, що стягнута моральна шкода підлягає оподаткуванню. У зв`язку з викладеним позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У \~відповідності \~до \~ч. 1 \~ст. \~15 \~ЦК \~України, кожна \~особа \~має \~право \~на \~захист \~свого цивільного \~права \~у \~разі \~його \~порушення, \~невизнання \~або \~оспорювання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23 листопада 2009 року перебував у трудових відносинах з відповідачем Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (попередні найменування: ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»), працював горноробочим очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, що підтверджується відомостями з трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 3-5). Судом також встановлено, що під час виконання трудових обов`язків 04 травня 2014 року [PERSON] отримав виробничу травму. Так, з Акту розслідування нещасного випадку, що стався 04.05.2014 р., о 23 годині 55 хвилин, затвердженого 08 травня 2014 року директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с. 6-7) вбачається, що 04 травня 2014 року о 23 годині 55 хвилин [PERSON] знаходився під секцією ДМ № 71 із блоку РС здійснював перетяжку секції ДМ № 72. В момент подачі тиску 280 Атм у магістраль секції ДМ № 72, внаслідок механічного пошкодження фітингового з`єднання, сталася розстиковка рукава високого тиску у місці з`єднання з фітингом, яка встановлена між блоком РС і домкратом перетяжки секції ДМ № 72. Вивільнений під тиском емульсії кінець рукава високого тиску вдарив позивача в правий бік обличчя. Наслідками нещасного випадку є струс головного мозку, відкритий перелом нижньої щелепи в ментальному відділі справа зі зміщенням, забита рана нижніх відділів правої щоки, стан після двощепленого шинування та ПХО. В Акті про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 49, затвердженому директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с. 8-9), зазначено, що причинами нещасного випадку стало: основна - незадовільний технічний стан засобів виробництва (механічне пошкодження фітінгового з`єднання на рукаві високого тиску); супутня невиконання посадових обов`язків (незабезпечення належного нагляду за технічним станом механізованого комплексу ДМ 5 північної лави центральної панелі блоку № 8), невиконання вимог інструкції з охорони праці (в процесі виконання змінного завдання не контролював технічний стан обладнання механізованого кріплення секції ДМ). Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є: гірник очисного вибою дільниці № 6 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» - [PERSON] та помічник начальника дільниці № 6 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» - [PERSON] . З Виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА № 124032 від 31 липня 2014 року, виданої Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Красноармійськ Обласного центру медико-соціальної експертизи м. Донецьк Міністерства охорони здоров`я, вбачається, що [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності (огляд - первинний), причина трудове каліцтво, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках з 31 липня 2014 року 40% у зв`язку з трудовим каліцтвом, підстава акт № 2021 (а.с. 10). В подальшому [PERSON] періодично проходив огляд медико-соціальною експертною комісією та йому повторно встановлювали третю групу інвалідності та 40% втрати професійної працездатності (а.с. 11, 12). Останній раз [PERSON] був оглянутий Міжрайонною МСЕК м. Покровська 16 липня 2020 року, згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 067980 від 16 липня 2020 року, яка видана Міжрайонною МСЕК м. Покровська (а.с. 13), позивачу [PERSON] було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: повторно 40% за трудовим каліцтвом від 04 травня 2014 року, до 01 серпня 2023 року, потреба у медичній та соціальній допомозі медикаментозне та санаторно-курортне лікування, підстава Акт огляду МСЕК № 1121. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У статті 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Згідно зі\~статтею 38\~Гірничного закону\~України, власник (керівник) гірничого підприємства зобов`язаний забезпечувати відшкодування шкоди, завданої гірничим підприємством фізичним та юридичним особам і довкіллю. У статті 173 КЗпП України визначено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Частини 1, 3 статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Звертаючись у листопаді 2021 року до суду з даним позовом [PERSON] посилався на те, що отримана під час виконання трудових обов`язків виробнича травма та подальше встановлення у зв`язку з цим позивачу третьої групи інвалідності завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює у 60\~000,00 грн. Враховуючи особливості\~захисту здоров`я\~потерпілого,\~поряд із\~ відшкодуванням матеріальної шкоди компенсується і моральна шкода за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~ 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Крім того, у частині 1 статті 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Стаття 23 ЦК України та статті 173, 237-1 КЗпП України передбачають можливість відшкодування власником або\~уповноваженим ним\~органом моральної\~шкоди завданої працівнику каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. При цьому, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Як зазначено у пункті 13\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України на всіх\~підприємствах,\~в установах,\~організаціях створюються\~безпечні і\~нешкідливі умови\~праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Наведені у відзиві на позовну заяву твердження представника відповідача про те, що наявність вини відповідача у виникненні виробничої травми позивача є недоведеною, суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки як вже зазначалось вище, в Акті розслідування нещасного випадку, що стався 04.05.2014 р., о 23 годині 55 хвилин, затвердженому 08 травня 2014 року директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», а також в Акті про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 49, затвердженому директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», зазначено, що основною причиною нещасного випадку став незадовільний технічний стан засобів виробництва - механічне пошкодження фітінгового з`єднання на рукаві високого тиску. Викладене свідчить\~про те,\~що в\~даному випадку\~наявна вина\~відповідача як\~працедавця у\~заподіянні позивачу\~як працівнику ушкодження здоров`я. При цьому, добровільність виконання позивачем робіт з небезпечними і шкідливими виробничими чинниками не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку, у зв`язку з чим доводи відповідача в цій частині суд не бере до уваги. Крім того, згідно роз`яснень Конституційного Суду України у рішенні від 27 січня 2004 року № 10рп\\2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] як працівник має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі, стражданнях, необхідності тривалого лікування, втраті 40 % своєї професійної працездатності первинно та повторно, встановленні третьої групи інвалідності з 31 липня 2014 року. Крім того, суттєво змінився звичний уклад життя позивача, позивач вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки позивачу було необхідне лікування. Викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про те, що третя група інвалідності не позбавляє позивача права на працю, а саме на іншу роботу, не пов`язану з такими умовами праці, які протипоказані МСЕК, жодним чином не спростовують факту ушкодження здоров`я позивача та виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати шкоду, завдану ушкодженням здоров`я працівника. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання [PERSON] ушкодження здоров`я, яке призвело до стійкої втрати професійної працездатності первинно та повторно у розмірі 40%, та необхідність лікування, суд визнає, що ушкодження здоров`я зумовило порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, сприяло змінам у способі життя, і таким чином [PERSON] завдано моральну шкоду. При визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як зазначено у пункті 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У частині 1 статті 1168 ЦК України закріплено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок отримання ушкодження здоров`я позивач [PERSON] зазнав фізичний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, позивач втратив 40 % своєї професійної працездатності первинно та повторно, йому встановлено третю групу інвалідності з 31 липня 2014 року, а отже як наслідок беззаперечно настали зміни у його життєвих і виробничих зв`язках. Життя і здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. Якщо здоров`я втрачене, то немає і того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоров`ю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, та відчуття спокою. За таких обставин, суд вважає доведеним факт душевних страждань позивача, реальність яких не викликає сумніву, а тому позивач має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що Фонд соціального страхування від нещасного випадку на виробництві виплатив допомогу позивачу та позивач отримує пенсію, суд до уваги не приймає, оскільки вони не впливають ні на право позивача на відшкодування відповідачем моральної шкоди, ні на розмір такої шкоди. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд визнає доведеними. Разом з цим, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності суд вважає, що розмір завданої позивачу моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним. На переконання суду, з врахуванням критерію справедливості відшкодування та ступеня втрати професійної працездатності, з відповідача Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 50 000,00 грн., а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому, відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом ІV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 Податкового кодексу України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподаткованого доходу (стаття 165 Податкового кодексу України). Відповідно до п.п. 164.2.14. п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України\~до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:\~дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:\~сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Станом на 01 січня 2023 року розмір мінімальної заробітної плати згідно зі статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 6\~700,00 грн., а сума стягнутої моральної шкоди в розмірі 90\~000,00 грн. перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати (6\~700,00 грн. х 4 = 26\~800,00 грн.), а отже суд вважає за необхідне зазначити, що розмір моральної шкоди в даному випадку необхідно стягнути з урахуванням утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. За таких обставин, моральна шкода у розмірі 50\~000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. Оцінюючи у\~сукупності усі\~інші аргументи\~сторін,\~наведені ними\~в обґрунтування\~своїх вимог\~або заперечень,\~суд до\~уваги їх\~не бере,\~оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, на суму 50\~000,00 грн., а позивач на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 4, 43 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 237-1 Кодексу законів про працю України, Гірничного закону України, Закону України «Про охорону\~праці» та

Outcome: partial