Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

01.03.2023 року заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання 13/100 частин квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , якому на праві приватної власності належало 13/100 частин квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого 10.11.2005 року. Згідно договору дарування частини квартири від 10.11.2005 року, вказані 13/100 частин квартири складають одну кімнату площею 17,15 кв. м., житловою площею 10,5 кв. м.. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно уся квартира складається з 7-ми кімнат, загальною площею 131,9 кв. м., житлова - 81,7 кв. м. Право власності на частину вказаної квартири, що належала [PERSON] , зареєстровано Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації» згідно чинного на той час законодавства. Проте, запис про право власності частки, яка належала померлому, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутній. Вартість 13/100 частин квартири станом на 20.03.2023 року становить 748927,10 грн. За інформацією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з відомостями Реєстру територіальної громади міста Києва у кімнаті №6 вказаної квартири в період часу з 10.01.2006 року по 07.03.2023 року зареєстровано одну особу - [PERSON] , [INFO] . За інформацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» від 28.02.2023 року особовий рахунок у вказаній квартирі відкритий також на ім`я [PERSON] ; заборгованість станом на кінець лютого 2023 року становить 8385.33 грн. При комісійному обстеженні встановлено, що кімната № 6 у вказаній комунальній квартирі на момент обстеження була зачинена, в кімнату доступ відсутній, зі слів сусідів по поверху [PERSON] хворів аутизмом, з 2016 року в кімнату не з`являвся. Відповідно до інформації відділів державної реєстрації актів цивільного стану перевіркою актових записів про народження, шлюб, народження дітей, зміну імені та смерть у Державному реєстрі актових записів цивільного стану щодо [PERSON] , виявлено: актовий запис ппро народження №3286 від 09.08.1969 року; актовий запис про смерть №6771 від 26.04.2017 року. Інших записів про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей, зміни імені - не виявлено. Таким чином не встановлено інших осіб, які є родичами або членами сім`ї померлого. У спадковому реєстрі інформація щодо [PERSON] відсутня. Разом з тим, згідно інформації Спадкового реєстру, Десятою київською нотаріальною конторою 16.06.2017 року заведено спадкову справу №661/2017 після смерті [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини від 15.06.2017 року звернулась [PERSON] , [INFO] , яка вказала, що приймає спадщину за законом як особа, що прожила з померлим останні 11 років і між ними склались відносини як між матір`ю та сином, мешкали однією родинною. Однак, підпис [PERSON] на заяві нотаріально не посвідчений, жодних доказів на підтвердження родинних зв`язків не надано. Також, у спадковій справі відсутні заяви інших осіб, свідоцтва про право на спадщину не видані. Проте, Деснянським районним судом міста Києва від 26.01.2018 року у цивільній справі №754/11793/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як матір та син. У мотивувальній частині рішення вказано, що [PERSON] не підтримала свій позов та повідомила що ніколи не проживала з померлим однією сім`єю. Вказане рішення набрало законної сили 27.02.2018 року. Вказані вище обставини свідчать про те, що спадкоємців за заповітом та за законом у померлого відсутні. Ухвалою суду від 22.03.2023 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовими поясненнями, відповідно до яких просить справу розглядати без участі представника Київської міської ради, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, звернувся до суду письмовими поясненнями, відповідно до яких просить справу розглядати без участі представника Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено актовий запис про смерть №6771 від 26 квітня 2017 року. За відомостями з Реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.01.2006 року, та знято з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю. Також, згідно з інформації про право власності на майно, наданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що 13/100 частини квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 10.11.2015 року. Згідно договору дарування частини квартири від 10 листопада 2005 року, [PERSON] подарувала а [PERSON] прийняв в дар належні дарувальнику 13/100 частин квартири [ADDRESS] . (а. с. 16) Відповідно до акту ЖЕД № 409 від 27 лютого 2023 року, складеного комісією у складі майстра технічної дільниці №4 [PERSON] , майстра технічної дільниці №1 [PERSON] , бригадира технічної дільниці №4 [PERSON] про фактичне проживання в кімнаті №6 квартири [ADDRESS] , встановлено що Квартира комунальна, розташована на 5-му поверсі житлового будинку, кімната [ADDRESS] має загальну площу 17,8 кв. м., житлова - 10,5 кв. м.. При комісійному обстеженні встановлено, що кімната № 6 у вказаній комунальній квартирі на момент обстеження була зачинена, в кімнату доступ відсутній, зі слів сусідів по поверху [PERSON] хворів аутизмом, з 2016 року в кімнату не з`являвся, на зв`язок не виходив (а. с. 25) В Спадковому реєстрі міститься інформація про заведення Десятою київською державною нотаріальною конторою спадкової справи №661/2017 після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] , яка вказала, що приймає спадщину за законом як особа, що прожила з померлим останні 11 років і між ними склались відносини як між матір`ю та сином, мешкали однією родинною. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року у задоволенні заяви [PERSON] - відмовлено. Як вбачається з мотивувальної частини рішення: «В судовому засіданні, заявниця [PERSON] не підтримала заяву, повідомила суд, що це вигадки [PERSON] . З [PERSON] ніколи не проживала однією сім`єю. Написати заяву про встановлення факту проживання спільно однією сім`єю, а також звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини її змусив шляхом обману адвокат - [PERSON] » За наведених обставин, виходячи з долучених до матеріалів доказів, у суду відсутні підстави вважати про наявність спадкоємців після смерті [PERSON] . Відповідно до пункту 8 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно з приписами ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Положеннями частин 1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до приписів частини 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Аналогічна норма передбачена частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування». Осіб, які могли бути спадкоємцями майна померлої [PERSON] відповідно до ст. 1222, 1261-1265 ЦК України судом не встановлено. Виходячи із вищенаведеного, заявлені вимоги є правомірними, тому суд дійшов висновку про їх задоволення, визнання спадщини відумерлою та її передачу територіальній громаді відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved