Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Рух справи. Процесуальні дії у справі. 16 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2023 року, для розгляду зазначеного позову визначено головуючого суддю Лукач О.П. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 29 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 11:30 2 травня 2023 року, про що повідомлено сторін. 2 травня 2023 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, судові витрати просить залишити за собою. Також, цього самого дня до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує наявність у матеріалах справи заяв позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтування позову. В обґрунтування позовної заяви, зазначено, що 28 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №73, та Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Останнім часом погляди на сімейне життя та виховання дитини у сторін стали різними, що призводить до конфліктів, тож відносини між ними погіршились настільки, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За час окремого проживання стало зрозумілим, що збереження шлюбу є неможливим, адже між позивачем та відповідачем відсутні приязні відносини, довіра. Почуттів любові та поваги до дружини, які є необхідними для збереження шлюбу, позивач не має, спілкування між ними зводиться виключно до побутових потреб та виховання доньки, фактично кожен живе окремим життям. Позивач вважає, що припинення шлюбних відносин та відсутність конфліктів у сім`ї тільки позитивно вплине на розвиток молодшої дитини. Примирення позивач вважає неможливим, адже не вбачає підстав залишатися в шлюбі, який фактично розпався, тож надання часу для примирення буде безрезультатним. Щодо правової позиції відповідача. Згідно письмової заяви, поданої до суду 2 травня 2023 року, відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 жовтня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач та це визнається відповідачем, між ними відсутні приязні відносини, довіра, почуття любові, поваги, які є необхідними для збереження шлюбу. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Частина перша статті 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина перша статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 174 ЦПК України - при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Частина восьма статті 279 ЦПК України - при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Стаття 51 Конституції України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.. Стаття 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частини третя та четверта статті 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина третя статті 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина перша статті 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористався наданим правом та звернувся до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно письмової заяви, поданої до суду 2 травня 2023 року, позивач просить судові витрати залишити за собою.

Outcome: approved