Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - земельні ділянки передані у приватну власність та постійне користування загальною площею 0,85 га. із них: - земельну ділянку, площею 0,25 га., для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд в [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,60 га., для обслуговування особистого селянського (підсобного) господарства в [ADDRESS] . Спадщину по смерті, [PERSON] , прийняла її дочка, спадкоємець за законом, [PERSON] , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем та доглядом за спадковим майном. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вище вказані земельні ділянки, які належали [PERSON] . Позивач [PERSON] в позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської областіподав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог позивачавін не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - земельні ділянки передані у приватну власність та постійне користування загальною площею 0,85 га. із них: - земельна ділянка, площею 0,25 га., для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд в [ADDRESS] ; - земельна ділянка, площею 0,60 га., для обслуговування особистого селянського (підсобного) господарства в [ADDRESS] . Спадщину по смерті, [PERSON] , прийняла її дочка, спадкоємець за законом, [PERSON] , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем та доглядом за спадковим майном. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 15 лютого 1999 року, серії [NUMBER] від 18 жовтня 2022 року, копії паспорту громадянина України виданого Маневицьким РВ УМВС України в Волинській області [NUMBER] від 09 вересня 2002 року, копії картки платника податків [PERSON] від 19 березня 2003 року, пенсійного посвідчення виданого управлінням ПФУ в Маневицькому районі серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2022 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 серпня 1978 року, довідок виданих виконавчим комітетом Маневицької селищної ради за № 1051 від 25 жовтня 2022 року, № 198 від 07 лютого 2023 року, висновками фізичної особи-підприємця [PERSON] про вартість об`єкта оцінки від 31 січня 2023 року, архівного витягу з рішення сесії Троянівської сільської ради Маневицького району за № 9/5 від 11 вересня 1997 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 70476537 від 31 жовтня 2022 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 63/02-31 від 30 січня 2023 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом на вище вказані земельні ділянки, які належали [PERSON] , фактично набула право на завершення приватизації на вказані земельні ділянки. На даний час вказане право ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved