Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

29.03.2023 року до суду звернувся керівник Глобинської окружної прокуратури Полтавської області Хатьонка Валерій в інтересах держави в особі Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням у вигляді заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 46522,20 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 22.02.2023, кримінальна справа № 547/45/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022170510000448 від 07.11.2022. Вирок набрав законної сили 27.03.2023. В апеляційному порядку не оскаржувався. Так, згідно з вироком суду 07.11.2022 близько о 14 год. 30 хв. обвинувачений [PERSON] , маючи прямий умисел, спрямований на незаконну порубку дерев у захисному лісовому насадженні, в лісополосі за межами населеного пункту с. Бакумівка Кременчуцького району Полтавської області, на території Семенівської ОТГ, на ділянці смуги лісополоси автодороги О1721305 Вереміївка-Бакумівка-Біляки, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев комунальної форми власності, з корисливих мотивів, за допомогою двох бензопил, марки "СВІТЯЗЬ БП 4500 PRO" білого кольору та марки "STIHL MS 461" оранжевого кольору, здійснив незаконну порубку шести сухостійних дерев породи "Клен", діаметрами: № 1 - 76 см; № 2 - 64 см; № 3 - 27 см; № 4 - 43 см; № 5 - 39 см; № 6 - 50 см, заподіявши Семенівській ОТГ збитків на загальну суму 46522,20 грн. Незаконну порубку вчинено у захисному лісовому насадженні, в лісополосі за межами населеного пункту с. Бакумівка Кременчуцького району Полтавської області, на території Семенівської ОТГ, на ділянці смуги лісополоси автодороги О1721305 Вереміївка-Бакумівка-Біляки. На даний час шкода, завдана відповідачем незаконною порубкою дерев в сумі 46\~522,2 грн не відшкодована, що підтверджується листом Семенівської селищної ради від 23.03.2023 №01-17/317. Таким чином, збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території Семенівської селищної ради у відповідності зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.\~29 ч. 3 п. 7 та ст. 69-1 ч. 1 п. 4 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Семенівської селищної ради, на території якої вчинено правопорушення, а тому несплата відповідачем шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев на користь місцевого бюджету даного органу місцевого самоврядування, є наявним порушенням інтересів держави. Щодо підстав подання прокурором позовної заяви в інтересах держави, зазначив, що з огляду на ч. 3 с. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Таким чином прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати. Отже, у зв`язку з тим, що орган місцевого самоврядування захист інтересів держави та територіальної громади не здійснює належним чином, оскільки до суду не звертається, що підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду. Тому вказані обставини відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді. Невжиття органами місцевого самоврядування заходів, спрямованих на стягнення шкоди, завданої самовільною порубкою лісу, призводить до ненадходження до бюджету грошових коштів та, як наслідок, завдання економічних збитків державі, що в свою чергу дає прокурору підстави для представництва в суді. Ухвалою Семенівського\~районного суду\~Полтавської області\~від 30.03.2023\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справіза правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Прокурор Курченко Я.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області Зайченко М.В. в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотанням від 26.04.2023 просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином.\~Поштове відправлення\~отримав особисто\~04.04.2023. Відзиву чи інших клопотань до суду не направив. Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином, відзиву до суду не надав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 22.02.2023, кримінальна справа № 547/45/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022170510000448 від 07.11.2022. Цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого [PERSON] 46522,20 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду. (а.с. 10-13). Вирок набрав законної сили 27.03.2023. В апеляційному порядку не оскаржувався. Так, згідно з вироком суду 07.11.2022 близько о 14 год. 30 хв. обвинувачений [PERSON] , маючи прямий умисел, спрямований на незаконну порубку дерев у захисному лісовому насадженні, в лісополосі за межами населеного пункту с. Бакумівка Кременчуцького району Полтавської області, на території Семенівської ОТГ, на ділянці смуги лісополоси автодороги О1721305 Вереміївка-Бакумівка-Біляки, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев комунальної форми власності, з корисливих мотивів, за допомогою двох бензопил, марки "СВІТЯЗЬ БП 4500 PRO" білого кольору та марки "STIHL MS 461" оранжевого кольору, здійснив незаконну порубку шести сухостійних дерев породи "Клен", діаметрами: № 1 - 76 см; № 2 - 64 см; № 3 - 27 см; № 4 - 43 см; № 5 - 39 см; № 6 - 50 см, заподіявши Семенівській ОТГ збитків на загальну суму 46522,20 грн. Незаконну порубку вчинено у захисному лісовому насадженні, в лісополосі за межами населеного пункту с. Бакумівка Кременчуцького району Полтавської області, на території Семенівської ОТГ, на ділянці смуги лісополоси автодороги О1721305 Вереміївка-Бакумівка-Біляки. Відповідно до листа ДП «Миргородський лісгосп» ДУ «Миргородське лісове господарство» від 01.12.2022 вих. № 16/20 розмір матеріальної шкоди заподіяної лісу незаконною порубкою 6 сухостійних дерев породи «клен» проведено відповідно до додатку № 1 та порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємства, установами, організаціями та громадянами постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» становить 46522,20 грн. (а.с. 14-15). Таким чином обставини, встановлені вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 22.02.2023 у кримінальній справі №547/45/23 є встановленими та не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон) порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 69 Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься в роз`ясненні Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744. Зокрема, відповідно до статті 69 Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення. Частиною 4\~ст.\~68\~Закону передбачено,\~що підприємства,\~установи,\~організації та\~громадяни зобов`язані\~відшкодовувати шкоду,\~заподіяну ними\~внаслідок порушення\~законодавства про\~охорону навколишнього\~природного середовища,\~в порядку\~та розмірах,\~встановлених законодавством\~України. Дана норма Закону знайшла своє відображення і у ст. 107 Лісового кодексу України (далі ЛК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів (ч. 5 ст. 68 Закону). Відповідно до ст.\~1166\~Цивільного кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.\~1.6 роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 №\~02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №\~163/2298/16-ц. Так, судом зазначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Крім цього, Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі №\~163/2298/16-ц про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням лісового законодавства, зазначив, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою, що обов`язок доказування відсутності вини у деліктних правовідносинах покладається на відповідача. Частиною 1 ст.\~127\~КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь - яка інша фізична чи юридична особа має право на будь - якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Особа,\~яка не\~пред`явила цивільного\~позову в\~кримінальному провадженні,\~а також\~особа,\~цивільний позов\~якої залишено\~без розгляду,\~має право\~пред`явити його\~в порядку\~цивільного судочинства. (ч. 7 ст. 128 КПК України). Частиною 1 ст.\~69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 76\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі -ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому,так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] , а саме, незаконної порубки дерев у захисному лісовому насадженні, в лісополосі за межами населеного пункту с.\~Бакумівка Кременчуцького району Полтавської області на території Семенівської ОТГ було завдано майнової шкоди Семенівській ОТГ у розмірі 46522,20 грн., яка має бути відшкодована. Щодо підстав подання прокурором позовної заяви в інтересах держави, суд зазначає наступне. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України (частина друга\~статті 19 Конституції України). Пунктом 3 частини першої\~статті 131-1 Конституції України\~передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у\~статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з абзацами першим та другим частини третьої\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до частини 4 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України\~прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі за № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). Зокрема, у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду вказано, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Досліджуючи вказані прокурором у позові підстави для представництва, судом були встановлені наступні обставини. 29.03.2023 керівником Глобинської окружної прокуратури Хатьонкою В. було скерувано лист на адресу голови Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області Милашевич Л., в якому повідомлено про наявність несплаченої шкоди, яка є результатом порушення вимог законодавства та спричинена протиправними діями [PERSON] . У даному листі також висловлювалось прохання повідомити щодо вжиття Семенівською селищною радою, як уповноваженим органом, заходів щодо звернення до суду з позовною заявою про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 46522,20 грн або у разі неможливості звернення до суду просив зазначити причини та повідомити чи не заперечує Семенівська селищна рада проти звернення прокурора з позовом про стягнення матеріальної шкоди заподіяної, діями [PERSON] (а.с. 16-18). У відповідь на даний лист голова Семенівської селищної ради Милашевич Л. від 23.03.2023 №01-17/317 повідомила про те, що бюджетом Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області передбачений недостатній об`єм коштів для сплати судового збору, тому немає можливості самостійно звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої діями [PERSON] . Зазначила, що Семенівська селищна рада вважає доцільним подання до суду відповідного позову прокурором в інтересах Семенівської селищної ради (а.с. 19). З огляду на викладені обставини, зважаючи на те, що орган місцевого самоврядування, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, після отримання повідомлення прокурора самостійно не звернувся до суду з позовом до суду, тобто фактично самоусунувся від виконання покладених на них повноважень щодо захисту інтересів територіальної громади з абсолютно необгунтованих підстав, що є достатнім аргументом для підтвердження їх бездіяльності, а отже наявні підстави у Глобинської окружної прокуратури для звернення з даним позовом до суду в інтересах Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області. Отже, в даному випадку прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів територіальної громади через їх порушення, що виражається у незаконній порубці дерев, а також через нездійснення повноважень Семенівською селищною радою Кременчуцького району Полтавської області, яка виражається в її бездіяльності. Крім того, у відповідності до ч. 4\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Глобинською окружною прокуратурою попередньо повідомлено Семенівську селищну раду про здійснення захисту її інтересів в суді про стягнення з [PERSON] шкоди у розмірі 46522,20 грн На підставі викладеного, враховуючи що кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого визнано винним відповідача [PERSON] , завдано збитки в розмірі 46522,20 грн., а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому розмірі. Завдані державі збитки в сумі 46522,20 грн. відповідно до п. «б» ст.\~47\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за місцем заподіяння екологічної шкоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved