Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони з відповідачем, [PERSON] , [INFO] , з 08 квітня 2013 року перебувають у шлюбі. Шлюб було зареєстровано Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, Актовий запис № 18. Під час спільного проживання у них народились спільні діти: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З початку 2020 року стосунки між ними розладилися. З зазначеного часу вони спільне господарство не ведуть, та з цього часу між ними припинилися будь-які сімейні стосунки. Між ними відсутнє будь-яке взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні стосунки та сімейні обов`язки по веденню спільного господарства і вихованню дітей, весь свій вільний час [PERSON] приділяє собі та своїм друзям. Між ними втрачені усі фізичні та духовні зв`язки між ними, в зв`язку із чим вони з початку 2022 року взагалі з [PERSON] проживають окремо, та вона самостійно виховує дітей. До того як вони перестали разом мешкати, [PERSON] допускав відносно неї фізичне та психологічне насилля. Зрозумівши, що зберегти сім`ю неможливо, вона звертається до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Діти зареєстровані та проживають із нею в квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає окремо від них, у квартирі розташовані за адресою: [ADDRESS] . Шлюб з відповідачем розривають уперше. Спору про місце проживання дітей в них немає, діти проживають та в подальшому будуть проживати разом із нею. Просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08 квітня 2013 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, Актовий запис № 18. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 березня 2023 року сторонам було надано строк для примирення до 09 травня 2023 року. Після спливу строку для примирення відповідач не бажає зберегти шлюб з позивачем. Примирення між ними не можливе. Вважає, що подальше спільне життя з позивачем і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. В матеріалах цивільної справи міститься Заява позивача [PERSON] , в якій вона просить суд справу розглянути без її участі, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. В матеріалах цивільної справи міститься Заява представника відповідача [PERSON] адвоката Головкіної Н.А., в якій вона просить суд справу розглянути без участі відповідача. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 квітня 2013 року, який було зареєстровано Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, Актовий запис № 18, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу в них народились спільні діти: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу майна та проживання дітей на теперішній час немає. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved