Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також покласти судові витрати на відповідачів. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала на його ім`я заповіт, посвідчений 08.07.2016 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Сурженко І.І. за реєстровим №839, відповідно до якого заповідала йому земельну ділянку площею 2,2095 га, кадастровий номер 5121084100:01:001:1459, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: [ADDRESS] . З приводу оформлення права на спадщину він звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Ланової Н.А. із заявою про прийняття спадщини, однак листом №46/02-14 від 17.02.2022 року йому було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та необхідність звернутися до суду за наданням додаткового строку для прийняття спадщини. У встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав про смерть спадкодавиці. Донька померлої відповідачка [PERSON] , яка була присутня під час складення її матір`ю вищевказаного заповіту, також не повідомила його про смерть [PERSON] , хоча знала де він проживає. Нотаріусом його також його не повідомлено про смерть спадкодавиці, оскільки у шестимісячний термін заяв про відкриття спадкової справи та бажання успадкувати будь-яке майно після смерті [PERSON] від осіб, що проживали разом з нею, а саме відповідачів [PERSON] та [PERSON] , до нотаріальної контори не надходило. Так склалося, що він та спадкодавиця проживали на значній відстані один від одного та спадкового майна, і довгий час вони не мали зв`язку та не спілкувалися. Він проживає в селі Маяки Біляївського району Одеської області, [PERSON] до дня смерті проживала в селі Старі Маяки Ширяївського району Одеської області, а спадкове майно знаходиться на території Мирненської сільської ради. Про смерть спадкодавиці йому стало відомо лише в грудні 2021 року зі слів одного із жителів села Мирне, де [PERSON] довгий час проживала до переїзду в село Старі Маяки Ширяївського району Одеської області. Після цього він одразу здійснив дії щодо визначення останнього місця проживання [PERSON] , визначив осіб, які проживали разом з нею на день її смерті та отримав дублікат свідоцтва про смерть, після чого підготував та направив на адресу приватного нотаріуса Ланової Н.А. заяву про прийняття спадщини. В свою чергу, нотаріус надала йому відповідь про те, що за його заявою після смерті [PERSON] заведена спадкова справа від 07.02.2022 року за №14/2022, а йому, як спадкоємцю за заповітом, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, рекомендувала звернутись до суду. Вирішити дане питання в інший спосіб, окрім судового, на його думку, неможливо, а тому він звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про день слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток, відзиви на позов не подали, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). З державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №481487, виданого Біляївською районною державною адміністрацією 14.08.2003 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 17.01.2003 року №31/2003 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №243, вбачається, що померлій [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,21 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради, діл. №67, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Сурженко І.І. та зареєстрований в реєстрі за №839, яким заповіла позивачу [PERSON] вказану вище земельну ділянку (а.с.7). 07.02.2022\~року позивач\~звернувся до\~приватного нотаріуса\~Березівського районного\~нотаріального округу\~Одеської області\~Ланової Н.А.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~земельну ділянку\~площею 2,2095\~га, кадастровий номер 5121084100:01:001:1459, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в якій зазначив, що спадщину після смерті останньої він приймає. Листом за №46/02-14 від 17.02.2022 року приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Ланова Н.А. повідомила позивачу про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини та має право звернутись до суду за наданням йому додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.11). Позивач зазначає, що він не знав про смерть спадкодавиці, оскільки проживав в іншому населеному пункті, а про смерть [PERSON] дізнався в грудні 2021 року від жителя села Мирне, де вона мешкала тривалий час до переїзду в село Старі Маяки Ширяївського району Одеської області, на підтвердження чого надав наступні докази: - довідки виконавчого комітету Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області №№384, 385 від 22.12.2021 року, відповідно до яких спадкодавиця [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , до ня смерті [INFO] . На день її смерті з померлою зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9); - копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 11.03.2005 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5); Вказані документи свідчать про те, що позивач проживав в іншому населеному пункті та не міг знати про смерть спадкодавиці. Позивач звернувся до Ширяївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та 18.12.2021 року отримав повторне свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Буци Ширяївського району Одеської області (а.с.6). Після цього, позивач звернувся за місцем смерті [PERSON] , а саме до Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області, з метою отримання інформації щодо осіб, які фактично мешкали з нею на момент смерті та 22.12.2021 року отримав відповідну довідку за №384 (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Ланової Н.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] протягом трішки більше одного місяця, як дізнався про смерть спадкодавиці. З матеріалів спадкової справи №14/2022, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що окрім позивача, інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в установленому законом порядку до нотаріальної контори не подавали. Згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, для прийняття спадщини позивач повинен був звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавиці, тобто до [INFO] , але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що позивач не знав про смерть спадкодавиці. В постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оскільки позивач не знав про смерть спадкодавиці, а коли дізнався одразу подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, отже йому необхідно визначити додатковий строк. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат суд зазначає наступне. На підтвердження понесення судових витрат позивач надає суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він поніс, а саме: судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.; послуги банку зі сплати судового збору у розмірі 19 грн 85 коп.; виготовлення дублікату свідоцтва про смерть [PERSON] у розмірі 200 грн; консультація з юристом у розмірі 850 грн, а всього 2062 грн (а.с.12). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~а ч.\~3\~вказаної статті\~встановлено,\~що до\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, суд визначає, що витрати, які позивач вважає судовими витратами, такими не є, окрім витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, а тому послуги банку зі сплати судового збору у розмірі 19 грн 85 коп. та витрати на виготовлення дублікату свідоцтва про смерть [PERSON] у розмірі 200 грн стягненню з відповідачів не підлягають. За змістом\~ч.\~ч.\~1-4\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Водночас, матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги (договору доручення, договору про надання юридичних послуг та інше), що укладений між позивачем і адвокатом, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутні й докази оплати позивачем адвокату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). Враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів надання позивачу правової допомоги адвокатом, суд приходить до висновку, що підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 850 грн, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, немає. Згідно положень\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. в рівних частках, тобто по 496 грн 20 коп. з кожного.

Outcome: partial