Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Заявник, [PERSON] , в інтересах якої діє представник Німець Олена Михайлівна , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту родинних зв`язків, що має юридичне значення, а саме, що вона є матір`ю [PERSON] . Свою заяву обґрунтовує тим, що внаслідок розбіжностей у написанні прізвища її сина [PERSON] , [INFO] , у документах, виникла необхідність у встановленні факту родинного зв`язку, оскільки в подальшому це може негативно вплинути на виконання або тлумачення правочину, який заявниця вчинила на його користь. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявниця в судове засідання не з`явилася, разом з тим її представник, адвокат Німець О.М. подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без їх участі, вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задоволити. Заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу Матей P.І. та [PERSON] явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, про те подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] . Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як установлено з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження серії [NUMBER] прізвище сина заявниці російською мовою вказано « [PERSON] ». У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00038865080 прізвище сина заявниці вказано [PERSON] , [INFO] . У паспорті громадянина України заявниці - [PERSON] , на сторінці 9 особливі відмітки діти записано прізвище сина [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] такий видано на прізвище [PERSON] , [INFO] . Таким чином, при здійсненні перекладу прізвища сина заявниці з російської на українську мову було допущено помилки, що в подальшому стало підставою для зазначення у різних документах різних прізвищ однієї особи, а саме, замість правильного прізвища « [PERSON] » вказано: « [PERSON] » « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». Як вбачається з листа приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. від 15.03.2023, адресованого [PERSON] , остання зверталась до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, яка потребує виявлення ступеня споріднення та перевірку родинного зв`язку згідно Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України. Однак, у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища громадянина [PERSON] , [INFO] , не являється можливим встановити родинний зв`язок. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.95 м.Київ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення"). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Заявниця звертається до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Метою встановлення вищевказаного факту є запобігання негативному впливу на виконання або тлумачення правочину, який заявниця вчинила на користь свого сина в частині ступеня родинного споріднення. Отже, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд, вивчивши заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що таку слід задовольнити, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Обставин, які б спростовували зазначений факт, судом не встановлено.

Outcome: approved