Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

20.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" (попередня назва Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 3273, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 11.05.2010 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 196,3 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м. та огорожі, позначеної на плані цифрами «1-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 155,1 кв.м., житловою площею 86,0 кв.м. та огорожі, позначеною на плані цифрами «1-3», розташованому за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2327 га, кадастровий № 322486601:01:003:0087, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів, адже відкрита кредитна лінія вчинена у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, заборгованість за нею не є безспірною, з дня виникнення права вимоги пройшло значно більше, ніж три роки, а строк кредитування за кредитним договором закінчився, про відступлення права вимоги від банку на користь відповідача повідомлення на адресу позивача не надходили. 23.11.2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 14.02.2019 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті. 07.09.2020 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено та закрито провадження у цивільній справі № 369/14692/18 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2021 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2020 року скасовано, цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду. 10.06.2021 року разом із супровідним листом від 04.06.2021 № 369/14692/18/31350/2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області повернулася цивільна справа № 369/14692/18. 11.06.2021 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. цивільну справу № 369/14692/18 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та призначено підготовче провадження у справі. 07.03.2023 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті. 15.05.2023 року позивачем [PERSON] через канцелярію суду було зареєстровано заяву, в якій він вказав, що 26.11.2019 року під час розгляду його клопотання про призначення по справі № 369/14692/18 судової експертизи для вирішення питання про підтвердження або спростування підпису особи на зворотньому повідомленні, судом була винесена ухвала про призначення судової експертизи. Станом на день звернення до суду із цією заявою, вище згадана ухвала про призначення експертизи не виконана. Натомість представником банку надано письмові пояснення, які зокрема не ґрунтуються на нормах права. Вказував, що на його переконання представники банку замовчуючи різні редакції Правил надання послуг поштового зв`язку, фактично вводять суд в оману стосовно не важливості надання витребуваних судом письмових доказів. Твердження представника банку щодо неможливості надання документів через «переміщення архіву під час дії військового стану» також не знаходить належного правового обґрунтування. Також звертав увагу на той факт, що ухвала про витребування даних доказів була винесена майже за три роки до війни, а саме 25.11.2019 року. Підстав не надання витребуваних документів в період між датою винесення ухвали суду та початком активних військових дій письмові пояснення не містять. На підставі вище наведеного, просив суд при винесенні рішення врахувати факт недотримання належної процедури щодо винесення нотаріальних написів та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. зареєстрований в реєстрі № 3273 від 11.05.2010 року таким, що не підлягає виконанню. 15.05.2023 року представник відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвокат Тищенко К.О. в судовому засіданні подала письмові пояснення, в яких зазначила, що факт прострочення виконання зобов`язання по кредитному договору позивачем не оспорюється, доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості, її іншого розміру не надано. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх не доведеність, оскільки на час вчинення оспорюваного виконавчого напису сума заборгованості за кредитом була безспірною. Також звертала увагу суду на той факт, що нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов`язань. Проте чіткого переліку таких документів законодавець не надає. Крім того, представник відповідача звертала увагу, що позивачем взагалі не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом. Позивачем жодним чином не доведено, що в нього наявний інший розмір заборгованості перед банком. Сама лише незгода позивача із заборгованістю, зазначеною у виконавчому написі нотаріуса, не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 15.05.2023 року позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. 15.05.2023 року представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. 15.05.2023 року третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 09.06.2006 року між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 40.29-34/260, відповідно до якої відповідачем надано позивачу кредитні кошти в сумі 200000,00 доларів США, під 13 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань позивача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., згідно якого позивачем передано в іпотеку відповідачу об`єкти нерухомості: домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 196,3 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м. та огорожі, позначеної на плані цифрами «1-5», розташованому за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 155,1 кв.м., житловою площею 86,0 кв.м. та огорожі, позначеною на плані цифрами «1-3», розташованому за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2327 га, кадастровий № 322486601:01:003:0087, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 11.05.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було вчинено виконавчий напис з реєстровим № 3273 про звернення стягнення з [PERSON] . Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з порушенням вимог законодавства. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та не чинними, а саме: визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін. Суд враховує в якості рекомендаційного/консультаційного роз`яснення, викладене у п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001 року). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що відкрита кредитна лінія, на підставі якої було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, нотаріально не посвідчувався. Доказів та обґрунтувань протилежного учасниками судового провадження не надано та не наведено. Отже, оскільки, судом не встановлено, що надана позивачу кредитна лінія, яка надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, була посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Пізніше таку правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 93-95 постанови від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження №12-5гс21) вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, судом береться до уваги, що у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного у вищевказаній постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). При цьому, у справі, яка переглядається, відповідачем не доведено, що сума заборгованості була саме такою, як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус вчинив дії щодо перевірки безспірності заборгованості. Також суд враховує, що у постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. З урахуванням викладеного у сукупності, позовні вимоги про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, з Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на користь [PERSON] підлягає стягненню 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору за подання позовної заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved