Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітетіГайворонської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що на обліку у службі у справах дітей Гайворонської міської ради перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, що проживають в сім`ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Мати зазначених дітей, [PERSON] недобросовісно виконує свої батьківські обов`язки. Згідно характеристик мати характеризується, як безвідповідальна особа, яка не змозі забезпечити нормальне життя та розвиток своїм малолітнім дітям. Діти не були забезпечені необхідним одягом та шкільним приладдям, регулярно не відвідували школу та дитячий садок, як в довоєнний так і на даний час. Будинок [PERSON] знаходиться у занедбаному стані, постійно безлад та антисанітарія, відсутні елементарні засоби гігієни. На даний час в будинку впала стеля та відсутнє будь-яке джерело опалення (грубка розвалена повністю). Відсутні найнеобхідніші продукти харчування та запас дров на зимовий період. Діти були завжди брудні, неохайні. Багато років у дітей наявний педикульоз. На зауваження медичного працівника с. Покровське пролікувати педикульоз у дітей мати не реагувала. [PERSON] не працює, присадибну ділянку не обробляє, підсобне господарство не утримує, а проживає за рахунок допомоги на дітей, що виплачує держава. Спеціалістами служби у справах дітей міської ради спільно з фахівцями із соціальної роботи КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» та інспектором ювенальної превенції відділу поліції неодноразово здійснювались перевірки умов проживання даної сім`ї, проводились профілактичні бесіди з матір`ю малолітніх дітей, виносились офіційні попередження, але позитивного результату дана робота не дала. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей як така що перебуває у складних життєвих обставинах з 2019 року. Під час проведення профілактичного рейду «Діти вулиці» було виявлено, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживали в хліві, в даному приміщенні було холодно, діти були брудні, немиті, з нерозчесаним волоссям та педикульозом. Спальним місцем для дітей була металева сітка від ліжка, а замість постільної білизни купа брудного лахміття. З продуктів харчування було наявне лише варення. Зовсім відсутні дрова для опалення та засоби гігієни. Всі ці фактори можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками та такими, що становлять загрозу життю та здоров`ю дітей. Тому рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 23 січня 2023 року № 30 було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з біологічної сім`ї і тимчасово влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає в с. Хащувате Голованівського району. Зважаючи на вищевикладене орган опіки та піклування звертається до суду з проханням позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2023 року відкрито провадження у справі порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні пояснила, що хоче повернути своїх дітей, визнала свої помилки. Планує працевлаштуватись, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Вказала, що облаштувала для проживання будинок в с. Бандурове, але з певних причин там не проживає. Вказала, що на час розгляду справи проживає в [ADDRESS] , де в подальшому планує жити з дітьми. Діти забезпечені продуктами харчування та одягом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що працює діловодом в старостинському округу с. Покровське. Вказав, що [PERSON] безвідповідально, інертно ставиться до виконання батьківських обов`язків. Малолітні діти відповідачки школу без поважних причин не відвідували. Умови проживання в сім`ї незадовільні - розкидані речі, опалення в будинку несправне, діти брудні та в сажі. Діти хворіли педикульозом. [PERSON] ніде не працює, город не обробляє. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що працює фельдшером в с.Покровське. Вказав, що діти відповідачки завжди були недоглянуті, хворіли на педикульоз, без причин не відвідували навчальні заклади. Умови проживання в будинку не підходять для перебування там дітей. В приміщенні не має опалення, брудно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що працює інспектором з ювенальної превенції. Вказала, що за посадовими обов`язками періодично їздила в с. Покровське, де мешкала відповідач [PERSON] , наголосила, що діти відповідачки були в занедбаному стані, були постійно голодні, жили в сараї поряд з будинком, де було дуже брудно. В дітей була відсутня постільна білизна, одяг, продукти харчування. На [PERSON] неодноразово складали протоколи про адміністративні правопорушення за невиконання останньою батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що працює патронатним вихователем та з 02 лютого 2023 року діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають у сім`ї патронатного вихователя. Вказані діти поступили до неї брудні, неохайні, голодні та хворі на педикульоз. На даний час діти ходять на навчання в дитячий садок та до школи. Діти не хочуть бачити матір, на контакт з нею не йдуть. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. На підставі наведеного, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с. 6, 7, 8, 9). Батько дітей відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження записаний відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері) (а.с. 21, 22, 23, 24). Згідно довідки-характеристики від 02.02.2023 року №61 виданої Бандурівським старостинським округом Гайворонської міської ради - [PERSON] не працює і до цього не працювала, на даний час, з її слів, стала на облік в РЦЗ. Вихованням дітей займається самостійно, хоча ставиться до цього невідповідально: діти регулярно не відвідували дошкільний і навчальний заклад, як в довоєнний період так і на даний час, не були забезпечені необхідним шкільним інвентарем та відповідним одягом. Умови проживання в сім`ї незадовільні. Земельна ділянка (город) не обробляється, домашнє господарство не ведеться, тому власних продуктів харчування сім`я не має (а.с. 11). Згідно копії акта обстеження умов проживання №202 від 03.12.2021 р. - проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Умови проживання - на момент перевірки в будинку брудно, важкий запах. Діти знаходяться в садочку. Мати в стані легкого алкогольного сп`яніння (а.с. 15). Згідно копії акта обстеження умов проживання №81 від 19.07.2022 р. - проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Умови проживання - у будинку брудно, важке повітря. Діти одягнені в брудний одяг. Малий запас продуктів харчування. У будинку планується робитися ремонт (а.с.14). Згідно копії акта обстеження умов проживання №7 від 28.01.2022 р. - проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Умови проживання - у будинку брудно, неприємний запах. Діти одягнені не дуже чисто. Продуктами харчування забезпечені, паливо є в достатній кількості. Діти мають окремі спальні місця. Умови для проживання дітей потребують покращення (а.с. 13). Згідно копії акта обстеження умов проживання №9 від 02.02.2023 р. - проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Умови проживання - у будинку брудно, холодно, важке повітря. Діти не вмиті, одягнені в брудний одяг. Продуктів харчування не має, запасу дров не має. У будинку розвалена плита. Не має умов для виховання та розвитку дітей. Мати мало приділяє уваги своїм дітям. [PERSON] було вручено попередження про невиконання батьківських обов`язків (а.с. 12). Згідно попередження від 02.02.2023 р. служба в справах дітей Гайворонської міської ради попередила [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків по забезпеченню належних умов проживання, навчання та виховання дітей, про відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 СК України (а.с. 16). Згідно Характеристики від 06.02.2023 року №01-10/11 учениці 6-В класу КЗ «Гайворонський ліцей №1» Гайворонської міської ради Кіровоградської області [PERSON] , [INFO] - дитина не знайома з елементарними гігієнічними нормами, постійно брудна, не одягнена по сезону, відсутні всі необхідні шкільні приладдя. Медичною сестрою було виявлено педикульоз. Мати не займається розвитком дітей, не зацікавлена у їх успішному навчанні, не одноразово запрошували до школи для бесіди, та не з`являлася (а.с. 19). Згідно Характеристики від 06.02.2023 року №01-10/10 учениці 2-Б класу КЗ «Гайворонський ліцей №1» Гайворонської міської ради Кіровоградської області [PERSON] , [INFO] - дитина не знайома з елементарними гігієнічними нормами, постійно брудна, не одягнена по сезону, відсутні всі необхідні шкільні приладдя. Медичною сестрою було виявлено педикульоз. Мати не займається розвитком дітей, не зацікавлена у їх успішному навчанні, не одноразово запрошували до школи для бесіди, та не з`являлася (а.с 20). Згідно рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 23.01.2023 року № 30 «Про відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » - вирішено: службі у справах дітей міської ради здійснити заходи по відібранню малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] , жительки [ADDRESS] (а.с. 17). Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, тлумачення пункту 4 частини першої статті 164 СК України хронічний алкоголізм може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови, що батьки постійно зловживаючи алкоголем являються хронічними алкоголіками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з досліджених в судовому засіданні актів обстеження умов проживання [PERSON] , з метою перевірки умов проживання малолітніх дітей, неодноразово проводились обстеження працівниками служби у справах дітей Гайворонської міської ради, при яких встановлено, що в будинку брудно, продукти харчування є, але не в достатній кількості. Для дітей не створено умови для проживання. Під час перевірки 02.02.2023 року встановлено, що у будинку брудно, холодно, важке повітря. Діти не вмиті, одягнені в брудний одяг. Продуктів харчування не має, запасу дров не має. У будинку розвалена плита. Не має умов для виховання та розвитку дітей. Мати мало приділяє уваги своїм дітям. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відібрані в [PERSON] та на даний час перебувають в патронатній сім`ї [PERSON] . В судовому засіданні беззаперечно встановлено та підтверджено доказами, що [PERSON] не приділяє уваги догляду та утриманню дітей, не створила належних умов для їхнього проживання, виховання та загального розвитку, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей. Суд враховує процесуальну поведінку відповідача та звертає увагу, що остання була присутня на судових засіданнях, давала пояснення по справі та просила не позбавляти її батьківських прав, оскільки бажає піклуватися про дітей та робитиме все можливе для того, щоб діти залишились разом з нею. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р.) З огляду на викладені обставини вбачається, що відповідач не у повній мірі виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, однак, при цьому, не втратила інтересу до дітей, має бажання виховувати їх, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дітей, та змінити своє відношення до їх виховання, а також врахувавши інтереси дітей, які повинні рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що малолітні діти не повинні, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучені зі своїми батьками, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Однак, враховуючи протиправну поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, по відношенню до дітей, яка виражається в неналежному догляді та піклуванні за ними, суд попереджає [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та вважає за необхідне покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав, враховуючи обставини справи, інтереси дітей, та з метою захисту останніх, враховуючи, що повернення дітей в сім`ю є передчасним та на даний час становить небезпеку для їх життя, здоров`я і морального виховання, суд вважає за необхідне відібрати у [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав. При ухваленні рішення про відібрання неповнолітніх дітей суд враховує, що [PERSON] заперечує проти задоволення позову, пояснює, що бажає піклуватись про дітей, відвідувала судові засідання в даній справі, що свідчить також і про її активну позицію проти задоволення позову та бажання повернути дітей. Одночасно в судовому засіданні встановлено, що відповідачка на даний час не працевлаштована, а відтак, не має можливості створити умови необхідні для проживання малолітніх дітей. Суд роз`яснює [PERSON] , що відповідно до СК України вона має право на звернення до суду з позовом про повернення їй дітей, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному вихованню дітей. Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Також у відповідності до ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] . Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що [PERSON] , неналежно піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не приймає участі у їх вихованні, матеріально не забезпечує, не дбає про здоров`я дітей. Суд зауважує про відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідачка бажає виправити свою поведінку в інтересах дітей. Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити та слід стягувати з відповідачки [PERSON] на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial