Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

1.Стислий виклад та обґрунтування вимог. 17.04.2023 року представник позивача адвокат Білецька І.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. В обґрунтування заяви вказала, що рішенням суду від 10.04.2023 позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задоволено частково. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу нею було подано до суду в позовній заяві відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Правова допомога [PERSON] надавалась відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.01.2023. Під час виконання умов вказаного договору адвокатом надано правову допомогу на загальну суму 4000 грн, що підтверджується актом приймання послуг від 10.04.2023, розрахунком суми гонорару за надання правничої допомоги від 10.04.2023, прибутковим касовим ордером № 04-23/11 від 10.04.2023 про сплату вказаної суми позивачем на рахунок адвоката Білецької І.М.. Крім того, під час розгляду вказаної цивільної справи представником відповідача [PERSON] - адвокатом Танасієнко А.В. було подано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Правова допомога [PERSON] надавалась відповідно до договору про надання правничої допомоги від 13.03.2023. Під час виконання умов вказаного договору адвокатом надано правову допомогу на загальну суму 5000 грн, що підтверджується розрахунком витрат на правничу допомогу від 21.03.2023, квітанцією про сплату вказаної суми позивачем на рахунок адвоката Танасієнко А.В.. 2. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Згідно договору про надання правової допомоги б/н від 19.01.2023 року, адвокат Білецька І.М. та Захаренко З.І. уклали договір про надання правничої допомоги. 23.01.2023 року адвокатом Білецькою І.М. видано ордер про надання [PERSON] правничої допомоги в Іваничівському районному суді Волинської області на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 19.01.2023 року. Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 10.04.2023, станом на дату складання акта адвокатом була надана правнича допомога за договором про надання правової допомоги б/н від 19.01.2023 року. Загальна вартість послуг становить 4000 грн, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину. Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 04-23/11 від 10.04.2023 [PERSON] сплатила 4000 грн адвокату Білецькій І.М.. Відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 13.03.2023 року, адвокат Танасієнко А.В. та Захаренко П.В. уклали договір про надання правничої допомоги. 13.03.2023 року адвокатом Танасієнко А.В. видано ордер про надання [PERSON] правничої допомоги в Іваничівському районному суді Волинської області на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 13.03.2023 року. Відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу від 21.03.2023 загальна вартість послуг становить 5000 грн.. Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру від 21.03.2023 [PERSON] сплатив 5000 грн адвокату Танасієнко А.В.. 3.Позиція сторін. Позивач [PERSON] та іі представник адвокат Білецька І.М. в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та наполягали на задоволенні вимог. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Танасієнко А.В. в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та наполягали на ухваленні додаткового рішення. 4.Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положення частин першої та другої статті 141 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення в справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення в справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення в справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 5.Оцінка суду. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 10.04.2023 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Під час розгляду справи представником відповідача подано до суду докази витрат [PERSON] на правничу допомогу, які становлять 5000 грн. та які сплачені відповідачем відповідно до умов договору. В порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представником позивача подано до суду докази витрат [PERSON] на правничу допомогу, які становлять 4000 грн. та які сплачені позивачем відповідно до умов договору. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем та відповідачем послуг адвокатів. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в ст. 43 Конституції України. При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. З огляду на викладене, проаналізувавши належним чином матеріали справи та долучені представником позивача та представником відповідача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн..

Outcome: approved