Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про повернення дітей, які були відібрані без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаного позову зазначено про те, що вона є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Деснянського районного суд м.Києва від 09.02.2022 ухвалено про відібрання у неї дітей. На даний час діти перебувають у Тернопільському центрі реабілітації та розвитку дитини Тернопільськоїобласної ради. Наразі позивач переглянула своє відношення до виконання батьківських обов`язків, має постійне місце роботи, успішно пройшла курс ресоціалізації у християнському адаптаційному центрі Громадської організації «Моя незалежна країна», проживає на території даного Центру за вищевказаною адресою та паралельно адаптується до самостійного нормального життя. Громадська організація має можливість надати родині кімнату з меблями і необхідними для дітей іграшками, може забезпечити їх безкоштовним харчуванням, бере на себе відповідальність за житлово-побутові умови сім`ї. Бажає забрати дітей, створила їм належні умови проживання та, відповідно, просить повернути їй дітей. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Зазначила, що бажає і має можливість піклуватися про дітей, про їх фізичний та духовний розвиток, утримувати їх матеріально, а також сприяти їх розвитку та гарному вихованню. В неї відбулось повне переосмислення ставлення до життя, повідомила, що бажає забрати дітей, створила їм належні умови проживання. Інформувала, що влаштувалася на постійну роботу - фахівцем із соціальної роботи в Центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні», має намір влаштувати дітей в дитячі садочки, займатись їх вихованням і утриманням. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні визнала позовні вимоги, не заперечувала щодо їх задоволення щодо повернення оборх дітей матері. Зазначила, що одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , стосовно малолітніх [PERSON] та [PERSON] та рекомендовано органу опіки та піклування надали висновок до Деснянського районного суду міста Києва про доцільність повернення малолітніх дітей до матері - [PERSON] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Дослідивши матеріали справи судом встановлено. На первинному обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації перебувають малолітні діти, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.05.2019) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.09.2020). Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року (справа № 754/15958/21) в одинокої матері [PERSON] відібрано малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Тимчасово дітей було влаштовано до Київського міського будинку дитини «Берізка». У зв`язку із введенням на території України воєнного стану, вихованці Київського міського будинку дитини «Берізка» тимчасово влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» Тернопільської обласної ради. Відповідно до інформації Громадської організації «Моя незалежна країна» від 23.01.2023 № 01/д [PERSON] успішно пройшла курс ресоціалізації у християнському адаптаційному центрі Громадської організації «Моя незалежна країна» стаціонарно з 10.11.2021 по 10.11.2022 за фактичною адресою: [ADDRESS] . З 27 березня 2023 року позивач працює у Комунальній установі «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради, що підтверджується довідкою від 27.03.2023 № 63/05-05 та наказом від 23.03.2023 № 97-к «Про прийняття на роботу [PERSON] ». Позивач за час знаходження в центрі Громадської організації «Моя незалежна країна» проявила себе, як порядна слухняна людина, налагодила спілкування з дітьми, почала їх відвідувати у закладі, де вони наразі перебувають, стала більш охайною, почала слідкувати за собою, знаходиться в доброзичливих відносинах з іншими, приймає активну участь у житті вказаного центру, ще підтверджується довідкою-характеристикою від 15.03.2023, виданою директором громадської організації. Свідок [PERSON] , яка є директором та волонтером Громадської організації «Моя незалежна країна», підтвердила все вище зазначене, та пояснила, що [PERSON] перебуває в їх організації з листопада 2021 року, повністю пройшла реабілітацію, останнім часом (протягом півроку) знаходиться в їх громадській організації як волонтер. Зазначила, що [PERSON] може проживати у них зі своїми дітьмитривалий час, громадська організація має можливість надати родині кімнату з меблями і необхідними для дітей іграшками, може забезпечити їх безкоштовним харчуванням, бере на себе відповідальність за житлово-побутові умови сім`ї. Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов проведеного Службою у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області від 03.04.2023 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] її розпорядженні знаходиться кімната, санітарні кімнати і кухня. У будинку, зокрема у кімнаті, де проживає позивач, є всі належні умови для приживання та дотримуються санітарно-гігієнічні норми. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Згідно частини 1 статті 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У пункті першому статті 9 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п.3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: 1) інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; 2) у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналогічні положення щодо права батьків на особисте виховання дітей та дотримання якнайкращих інтересів дітей закріплені в Сімейному кодексі України. Так, згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. За правилами ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до наведеного правила необхідною передумовою для вирішення питання про повернення дитини батькам після відібрання є усунення причин, які стали підставою для відібрання дитини. В судовому засіданні з наданих сторонами пояснень та досліджених судом доказів доведено, що [PERSON] змінила своє ставлення до життя та виховання дітей, працевлаштувалась, створила умови для розвитку дітей. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що обставини, які були підставою для відібрання дітей суттєво змінилися, позивач працює, має житло та дохід, здатна та має бажання виконувати свої обов`язки по вихованню та утриманню дітей, тому слід позовні вимоги [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про повернення дітей, які були відібрані без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Outcome: approved