Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] \~до Вінницької міської ради про визначення розміру часток співвласників. Позов мотивований тим, що позивач є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В 1986 році позивач та її мати успадкували після смерті [PERSON] в рівних долях (по 1/2) 21/100 часток домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , та отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 20.08.1986. Виконкомом Вінницької міської ради 16.02.2005 було видане Свідоцтво про право власності № [NUMBER] на частину домоволодіння, яким посвідчено право власності на 21/100 частин домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . Рішенням 20 сесії 24 скликання Вінницької міської ради від 31.03.2004 за № 654 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного із співвласників) була передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,0232 га, кадастровий номер 0510100000:02:015:0025, розташована в [ADDRESS] . 30.06.2004 Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ВН № 147852, оформлений на ім`я [PERSON] із зазначенням в Списку співвласників земельної ділянки [PERSON] , як співвласника. На підставі даного Державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за заявником та її матір`ю за № 1/3102б було зареєстроване право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0232 га, кадастровий номер 0510100000:02:015:0025. [INFO] [PERSON] померла і позивач як єдиний спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину, своєчасно подавши відповідну заяву в нотаріальну контору. 21.06.2017 в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, оформити своє право на спадщину на належну матері частину земельної ділянки позивач не змогла, оскільки частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку не були визначені. Вище викладене й стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 06.03.2023 призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 11.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Сторони по справі в судове засідання не з`явились, суду надано заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а представник відповідачі при вирішенні даної справи поклалась на думку суду. А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] на частину домоволодіння від 16.02.2005, 21/100 частин домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ВН № 147852 від 30.06.2004, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 31.03.2004 № 654 20 сесії 24 скликання власниками земельної ділянки площею: 0,0232 га кадастровий номер № 0510100000:02:015:0025, що розташована в [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. [INFO] помела мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , спадкоємицею після смерті якої є [PERSON] , що підтверджується довідкою Першої вінницької державної нотаріальної контори від 13.09.2021. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори, однак їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2023 № 388/02-31, у якій роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки, що належать на праві спільної сумісної власності неможливо, оскільки, у наданих документах, зокрема державному акті, відсутні відомості про належність цього нерухомого майна спадкодавцю, а саме не зазначено частку у спільній частковій власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 67\~Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , частки співвласників визначено не було. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно із ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.\~Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю між співвласниками досягнуто не було. Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] як спадкоємець учасника спільної сумісної власності правомірно звернулась з позовом до суду про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved