Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона [PERSON] , [INFO] вступила в шлюб з відповідачем, [PERSON] . 2021 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2021 року по цивільній справі № 308/149/21 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. на кожну щомісячно, починаючи з 06 січня 2021 року і до досягнення ними повноліття. Вказує, що на даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дітей відповідного віку. З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з повномасштабною війною росії проти України. Також в Україні інфляція, що дуже впливає на прожиток. Також старша донька вступила на перший курс ДВНЗ "УжНУ", оплату здійснює вона, розмір оплати за навчальний рік становить 21300,00 грн. Молодша донька навчається в приватній школі Optima School, розмір оплати за місяць, становить 7650,00 грн. і теж відповідач не приймає участі в жодних витратах і потребах їх спільних дітей. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.02.2023 від представника відповідача - адвоката Овсепян К.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування відзиву посилається на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У судовому засідання позивач просила суд: стягнути аліменти із [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 25% щомісячно, або на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання; змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2021 року на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 25% щомісячно, або на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. Також позивач вказала, що відповідач є працездатною особою, працює та отримує дохід. Представник відповідача - адвокат Оасепян К.А. в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечила, та просили у задоволенні позову відмовити, з підстав необґрунтованості . Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилися діти : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис № 43. Неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти): доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06 січня 2021 року і до досягнення ними повноліття. Позивач вказує, що старша донька [PERSON] вступила у ДВНЗ «УжНУ». Стверджує, що відповідач має можливість допомагати донькам, оскільки є працездатною особою, працює та отримує дохід. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: -походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); -досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; -продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц). -потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; -наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Така позиція закріплена безпосередньо в п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі - Постанова Пленуму ВСУ), а також в постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 та від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17. Аналізуючи чинне законодавство, суд звертає увагу сторони позивача, що право на отримання аліментів відповідно до вимог статті 199 Сімейного кодексу України мають повнолітні діти, що продовжують навчання. Суд звертає увагу, що рішення суду, за яким на користь дитини стягувались аліменти до досягнення нею повноліття, не дає права на стягнення аліментів після досягнення дитиною 18 років. Тобто, в такому випадку необхідно звертатися до суду із новою позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки/сина, які продовжують навчання. Таким чином тільки після досягнення дитиною повноліття, у неї виникає право на утримання аліментів у зв`язку навчанням. Як встановлено матеріалами справи право на утримання [PERSON] , [INFO] на даний час забезпечено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2021, яке діятиме до досягнення нею повноліття. Відтак тільки після досягнення дитиною повноліття, за умови її навчання на цей період, подальшого ухилення відповідача від утримання дитини та його реальної можливості надавати таку допомогу позивач отримає право на звернення до суду за захистом прав дітей. Законодавець чітко визначив порядок стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та повнолітніх, що продовжують навчання. Натомість чинним законодавством не передбачено захист прав на майбутнє, адже тільки у випадку порушення, невизнання або оспорювання прав виникає право на захист в судовому порядку. Враховуючи вищенаведені обставини, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку що позов в цій частині є передчасним і таким, що не підлягає до задоволення. В частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] , суд зазначає наступне. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за вказаним рішенням суду, встановивши його у розмірі усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , посилаючись на те, що на даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дітей відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Суд, надавши правову оцінку доказам, на які посилається позивач та представник відповідача, враховує зміну матеріального становища сторін, що з огляду на зміну віку дитини відповідно збільшилися витрати на її утримання, окрім того з 2021 року змінився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,

Outcome: partial