Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що з 09 червня 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 23 червня 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 15 лютого 2021 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на ім`я [PERSON] аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 16 вересня 2021 року постановою Київського апеляційного суду рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишено без змін. З часу повномасштабного вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року позивач не володіє інформацією щодо місця знаходження відповідача та малолітнього сина. Позивач весь час перераховував грошові кошти на утримання дитини, однак державний виконавець повідомила, що за отриманням аліментів ніхто не звертався. У зв`язку з чим позивач просить припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , які стягнуті рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 09 березня 2023року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 27 квітня 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] . Представник позивача в [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 09 червня 2007 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 23 червня 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва було розірвано (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7-8). 15 лютого 2021 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на ім`я [PERSON] аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-15, 16-20). 16 вересня 2021 року постановою Київського апеляційного суду рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишено без змін (а.с. 21-27). 16 грудня 2021 року старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяною Іриною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 67915647 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києві вад 15 лютого 2021 року (а.с. 28, 59-60). Позивач просить припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , які стягнуті рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він весь час перераховував грошові кошти на утримання дитини, однак державний виконавець повідомила, що за отриманням аліментів ніхто не звертався. Крім того, з часу повномасштабного вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року позивач не володіє інформацією щодо місця проживання відповідача та малолітнього сина. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року відповідач пред`явила виконавчий лист про стягнення аліментів на виконання. Аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому припинення їх стягнення можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина постійно проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. Обставини, на які посилається позивач - неотримання стягувачем аліментів, відсутність відомостей щодо місця проживання відповідача та малолітнього сина, виникли внаслідок введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року та не можуть бути підставами для припинення стягнення аліментів. За встановлених обставин у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів слід відмовити повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір". Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Outcome: dismissed