Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки розміром 1,4752 га (кадастровий номер 1825085500:02:000:0035) та 0,3042 га (кадастровий номер 1825085500:05:000:0131) які залишилися після смерті її матері. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок та житлового будинку, який спадкодавець [PERSON] отримала в спадок від [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину, так як брат позивачки [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2009 року. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явилася та подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Лутівської сільської ради Радомишльського району від 18.03.2002 року. Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.1962 року, відповідно до якого батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00036049114) [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження соціального стану виданого депутатом міської ради Шатиловичем В.Л від 22.02.2023 року позивачка [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті своєї матері [PERSON] [PERSON] отримала в спадок від [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААК №781286. З витягів з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.07.2022 року вбачається, що [PERSON] належали земельні ділянки розміром 1,4752 га (кадастровий номер 1825085500:02:000:0035) та 0,3042 га (кадастровий номер 1825085500:05:000:0131) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Лутівка, Лутівська сільська рада. З повідомлення Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 13.12.2022 року № 489/01-16 вбачається, що отримати свідоцтва про право на спадщину не можливо за відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved