Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Представник ПАТ\~«СК «ТАС»,\~звернулася до\~суду із\~позовною заявою\~до [PERSON] \~на користь\~позивача страхового\~відшкодування в\~сумі 49525,00\~грн в\~порядку регресу,\~яке було\~виплачене позивачем\~за наслідками\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~що відбулась\~за участю\~відповідача [PERSON] ,\~а також\~відшкодування судового\~збору,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 24\~листопада 2018\~року в\~м.Яворові\~по вул.Маковея,23,\~відбулася ДТП\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~який \~здійснив зіткнення\~з автомобілем\~марки «Mitsubishi\~Outlander»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~який рухався\~у зустрічному\~напрямку.\~В результаті\~ДТП автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] та марки «Daewoo Lanos» д.н.з. [NUMBER] зазнали технічні пошкодження. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 21.12.2018 (справа № 460/5665/18) відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП від 24.11.2018. Транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі зібраних документів та\~\~заяви власника автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] позивачем було складено страховий акт №12000В/17/919 на суму 99050,00 грн та здійснено страхову виплату страхового відшкодування власнику автомобіля. Відповідно до положень статей 13, 38-1 «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» страхувальник транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] має пільгу 50% виплаченого страхового відшкодування, тому позивач звертається до відповідача, як до особи, яка не являється страхувальником, однак винної у вчиненні ДТП, про стягнення 50% виплаченого страхового відшкодування, тобто у розмірі 49525,00 грн, що є предметом спору. Просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідача у судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Чорній І.А. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.04.2023, є дата складення повного судового рішення\~01.05.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи наступне. Судом встановлено, що 24 листопада 2018 року о 23 год. 00 хв. [PERSON] в м.Яворові по вул. Маковея 23, керуючи автомобілем марки Део Ланос д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Мітсубісі Аутлендер д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі зазнали технічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 21.12.2018 (справа № 460/5665/18) [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Відповідно до частини третьої ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до позивача звернулася потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. Так, згідно Страхового акту №12000В/17/919 від 03.04.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування власнику транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] склав: 99050,00 грн (100000,00 страхова сума за договором, матеріальний збиток\~29754,96 грн., 950 грн - франшиза). Сума страхового відшкодування у розмірі 99050,00 грн була виплачена на користь власника транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 20221 від 15.04.2019. Відповідно до преамбули\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV\~(надалі - Закон № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу). Відповідно до частини першої\~статті 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій\~статті 990 ЦК України. На підставі ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2\~ст.13 Закону № 1961-IV\~розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. За полісом № АК/9766173 від 09.12.2017 страхувальником виступала [PERSON] , який є пенсіонером та мавправо на зменшення на 50% розміру страхового платежу. Як зазначено у ч.1\~ст.38-1 Закону № 1961-IV, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону\~(при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Судом встановлено, що забезпеченим за договором страхування транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] , керував не страхувальник [PERSON] , який має пільгу на сплату страхових платежів, а відповідач по справі [PERSON] , який є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. З огляду на наведені обставини та положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У відповідності до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.76-81 ЦПК України\~на спростування позовних вимог. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не компенсував 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved