Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] \~звернулась з\~позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~Управління Активами»,\~Тиврівського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Вінницькому районі\~Вінницької області\~Центрально \~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Хмельницький), Головного управління\~Державної казначейської\~служби України\~у Вінницькій\~області за участі\~третьої особи\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічова Олега\~Миколайовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутих коштів. Посилається в позові на те, що в березні 2022 року [PERSON] стало відомо що в Тиврівському відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрите виконавче провадження № 65803551 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12\~365,36 грн. Із отриманих копій матеріалів виконавчого провадження № 65803551 вдалось встановити, що вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису № 3397 від 23.01.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Гуревічовим О.М. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 12\~365,36 грн. Згідно із даним виконавчим написом із позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» стягнуто заборгованість за укладеним із ПАТ «Альфа Банк» кредитним договором № 401568248 від 28.12.2013 року на загальну суму 12\~365,36 грн. в тому числі: 8190,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2125,36 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісією, 1900,00 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. 15.06.2021 року Тиврівським ВДВС за заявою [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65803551 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 1236,54 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 172,00 грн. Відповідно до листа Тиврівського ВДВС від 25.05.2022 року № 4661 з [PERSON] було стягнуто 3480,00 грн. з яких кошти розподілено таким чином: 172,00 грн. витрати на проведення виконавчих дій, 1132,98 грн. виконавчого збору та 2172,02 грн. було перераховано стягувачу. Із отриманих у Тиврівському районному відділі ДВС копій документів вбачається, що виконавчий напис було вчинено на укладеному із ПАТ «Альфа банк» кредитному договорі № 401568248 від 28.12.2013 року. Відповідачем не було подано всі необхідні документи, які є обов`язковими відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим нотаріус не мав права вчиняти оспорюваний виконавчий напис. При вчинення виконавчого напису не було дотримано норми законодавства щодо безспірності розміру заборгованості. Просила суд, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 23.01.2020 року і зареєстрований в реєстрі за № 3397 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за укладеним із ПАТ «Альфа Банк» кредитним договором № 401568248 від 28.12.2013 року. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» на користь [PERSON] 2\~172,02 грн. стягнутих у виконавчому провадженні № 65803551 з примусового виконання виконавчого напису № 3397 від 23.01.2020 року. Стягнути із Державного бюджету України на користь [PERSON] 1304,98 стягнутих з неї у виконавчому провадженні № 65803551 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №3397 від 23.01.2020 року в тому числі 1132,98 грн. виконавчого збору та 172,00 витрат на проведення виконавчих дій, стягнути судові витрати. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 10.01.2023\~року було\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі\~без повідомлення\~(виклику)\~осіб.\~Вказану ухвалу\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками було\~надіслано відповідачу ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами». 22.02.2023 року від представника ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді. 22.02.2023 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] про відсутність згоди на врегулювання спору за участі судді. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2023 року, заяву ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» про врегулювання споруза участі судді залишено без задоволення. 22.02.2023\~року на\~адресу суду\~надійшла заява ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису № 3397 від 23.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 537 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн. 31.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Тиврівського ВДВС, у якому вказано, що Тиврівський ВДВС не може бути відповідачем, так як на момент відкриття виконавчого провадження виконавчий напис нотаріуса підлягав виконанню, виконавчий напис не оскаржувався, про зупинення виконавчих дій жодна із сторін із заявою не зверталась, також у державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та для повернення виконавчого документа без виконання. 06.04.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області у якому вказано, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки особа, яка ймовірно, вчинила первісне порушення чинного законодавства є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. В такому разі, позивач мав би звернутися до суду з позовною заявою про визнання дій протиправними нотаріуса та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Як наслідок, відповідно до ч.7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. 12.04.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, викладені у поданому Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області відзиві на позовну заяву аргументи є безпідставними та необґрунтованими. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 23.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3397 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 12\~365,36 грн. (а.с.17). 28.12.2013 року [PERSON] уклала кредитний договір № 401568248 з ПАТ «Альфа Банк»(а.с.18). З виконавчого\~напису нотаріуса\~№ 3397\~від 23.01.2020\~року вбачається,\~що ТОВ\~«Фінансова Компанія\~Управління Активами»\~отримало право\~вимоги від\~ТОВ «Фінансова\~компанія \~«Європейська агенція\~з повернення\~богів»,\~яке в\~свою чергу\~отримало право\~грошової вимоги\~від ТОВ\~«Дата Майнінг\~Груп» яке в свою чергу отримало право грошової вимоги від ПАТ «Альфа Банк» за кредитним договором № 401568248 укладеним з [PERSON] (а.с.17). 15.06.2021 року Тиврівським ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65803551 з примусового виконання виконавчого напису № 3397 від 23.01.2020 року(а.с.26-27). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 23.01.2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14. Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом встановлено, що позивач заперечує заборгованість. Вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до довідки №4661 від25.05.2022 року Тиврівського РВДВС по виконавчому провадженні № 65803551, проводиться щомісячне утримання з доходу боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами», а саме з моменту відкриття виконавчого провадження було стягнуто в загальному 3\~480,00 з них 172.00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 1132,98 грн. виконавчого збору, та 2172,02 грн. було перераховано стягувачу (а.с.23). Статтею 1212 ЦК України визначені загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Згідно із зазначеною нормою ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, по якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року по справі № 623/363/20. Однак,\~враховуючи,\~що згідно\~повідомлення державного\~виконавця №4661\~ від25.05.2022\~року Тиврівського\~РВДВС моменту відкриття виконавчого провадження було стягнуто в загальному 3 480,00 з них 172.00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 1132,98 грн. виконавчого збору, та 2172,02 грн. було перераховано стягувачу, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача лише ті кошти, які були стягнуті та перераховані на адресу стягувача, тобто 2172,02 грн. В свою\~чергу,\~відповідно до\~вимог ч.7\~ст.\~27\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» , у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Мазуром О.В. надано: ордер від 29.12.2022 року (а.с.12), договір про надання правової допомоги від 18.05.2022 року (а.с.62), квитанції на суму 2000,00 грн. та 2400,00 грн. (а.с.59-60), детальний опис робіт від 22.02.2023 року (а.с.61), Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Мазура О.В. у розмірі 4 400,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial