Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та протягом усього часу проживання дитини - інваліда із нею, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вона припинила шлюбні відносини з відповідачем і проживає з сином окремо, є ВПО. Дитина проживає разом із нею, за адресою: [ADDRESS] . Згідно медичного висновку на дитину-інваліда віком до 18 років, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , хворіє, має діагноз дитячий аутизм з порушенням комунікативної функції, стереотипною поведінкою, розладом експресивно-рецептивної мови (ЗНМ ІІ рівня) дизартричним компонентом. Висновок дійсний до 20.123.2029. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 09.03.2016, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, а вона його законним представником. У зв`язку із хворобою, дитина потребує постійного лікування, реабілітаційних заходів та догляду. Відповідач є працездатною особою, але матеріальну допомогу на її утримання не надає, а вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як позбавлена можливості працювати через догляд, який здійснює за сином, в зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 13.04.2023 було відкрито ровадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 04.05.2023 на 09.10 год. Відповідачу вручені копія позовної заяви і додатків. 26.04.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив у якому останній вказав, що дійсно з 24.10.2001 перебуває з позивачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною-інвалідом. Проти стягнення з нього аліментів утримання дружини він не заперечує, проте не згоден із їх розміром, так як він не працює, не має будь-яких доходів, утримує всіх членів своєї сім`ї та свою повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається за кордоном. Тож беручи до уваги наведене, він вважає, що на утримання своїх дітей він має витрачати 5/12 часток свого доходу - на сина та 1/6 на утримання доньки, а беручи до уваги те, що розмір загального утримання з його доходів не може перевищувати частини його доходу, позов він визнає частково та просить стягувати з нього аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Позивачка своїм правом подання відповіді на відзив не скористалась, про що подала до суду відповідну заяву. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.10.2001. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Позивачка разом із сином є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Згідно медичного висновку № 31 від 18.04.2019 на дитину-інваліда віком до 18 років, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , хворіє, має діагноз дитячий аутизм з порушенням комунікативної функції, стереотипною поведінкою, розладом експресивно-рецептивної мови (ЗНМ ІІ рівня) дизартричним компонентом. Висновок дійсний до 20.12.2029 (а.с.10). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 09.03.2016, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, а [PERSON] - його законним представником (а.с.11). На даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч.2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а позивачка у зв`язку з доглядом за дитиною-інвалідом не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. Твердження відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/5 частини заробітку доходу, так як не працює, утримує повнолітню доньку, яка навчається за кордоном, суд сприймає критично, адже дані твердження суперечать одне одному, оскільки у відзиві позивач вказує, що не працює і не має ніякого доходу, в той же час, не маючи ніякого доходу, зазначає про те, що утримує всю сім`ю та повнолітню доньку, яка навчається за кордоном. Тож, за наведеного, дані твердження не беруться судом до уваги. Отже, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, дитини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, проте до досягнення дитиною 18-ти років, до 20.12.2029, тобто на час дії медичного висновку (а.с.10). Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому в силу ч.6 ст.141 судові витрати у справі, які складаються з судового збору слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved