Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

позивач [PERSON] 24.02.2023 звернувся в Сихівський районний суд м. Львова із позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачкою [PERSON] 22.04.2017 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №615. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.04.2017 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Від спільного шлюбу дітей немає. З перших днів подружнього життя у сторін була дружня сім`я, заснована на почуттях любові поваги та вірності один до одного, проте, з часом стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. На даний час шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. На підставі ухвали Сихівського районного суд м. Львова від 16.03.2023 позов передано за підсудністю до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2023 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І.. Ухвалою суду від 24.04.2023 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подана заява, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутності позивача. Позов підтримує та просить його задоволити повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представником відповідачки [PERSON] на адресу суду подана заява в якій просила суд розгляд справи здійснювати у відсутності [PERSON] .. Позовні вимоги підтримує, при винесенні рішення просить не відновлювати дошлюбне прізвище. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.04.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2017 /а.с.8/. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідачка позовні вимоги визнала, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Одночасно, згідно з ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також клопотання відповідачки, в якому вона просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved