Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16.07.2005 у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 387. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявленням про сім`ю. Спільне господарство разом не ведеться. Сім`я фактично припинила своє існування. Ухвалою суду від 23.03.2023 відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. 19.04.2023 через канцелярію суду відповідачем [PERSON] подано відзив, в якому відповідач погоджується на розірвання шлюбу з позивачем. Зазначає, що погоджується з твердженням позивача про неможливість поновлення шлюбних стосунків. 28.04.2023 позивачем через канцелярію суду подано заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. 28.04.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Перетятьком О.В. подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, врахувавши поданий відзив відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.07.2005 між сторонами зареєстровано шлюб у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що 16.07.2005 зроблено актовий запис №387. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №283. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст.112СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved