Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 09 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , що подана його представником - адвокатом Стецьковою-Бондар Л.Ф., яка обґрунтована тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якої увійшла земельна ділянка з кадастровим номером 6823082400:03:025:0092, площею 1,3943 га, на території колишньої Грушковецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в силу ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем [PERSON] за законом за правом представлення, оскільки його батько [PERSON] (син спадкодавиці) помер [INFO] . Батько з братом [PERSON] (син спадкодавиці) - спадкоємці за заповітом. Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки [PERSON] (чоловік спадкодавиці) помер [INFO] . З метою оформлення спадкового майна позивач звернувся до державного нотаріуса, однак йому повідомлено, що він не може оформити спадщину на цілу земельну ділянку, оскільки відсутній державний акт на земельну ділянку та є інші спадкоємці, тому рекомендовано звернутись до суду. [PERSON] була власником земельної ділянки на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №785442 від 26 грудня 2001 року, який втрачено. У зв`язку з цим позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, як на спадкове майно після бабусі [PERSON] ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. 04 травня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує. 3. 10 квітня 2023 року відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Як зазначено у ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 5. У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3). Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено у ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2). У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). 6. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. [INFO] в с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого від 14 листопада 1963 року. 8. [INFO] у м. Хмельницькому народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13 червня 1992 року, копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2010 року. 9. [INFO] у віці 40 років в м. Хмельницькому помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане 24 лютого 2004 року. 10. [INFO] у віці 69 років у с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане повторно 31 березня 2010 року. 11. 10 січня 2023 року державний нотаріус Летичівської державної нотаріальної контори листом повідомила [PERSON] , що він не може оформити спадщину на цілу земельну ділянку 1,39 га, що знаходиться та території бувшої Грушковецької сільської ради та належала [PERSON] , яка померла [INFO] в зв`язку з тим, що відсутній державний акт на земельну ділянку та є інші спадкоємці. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку. 12. 18 січня 2023 року сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6800043242023 згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 6823082400:03:025:0092 розташована - Хмельницька область, Летичівський район, Грушковецька сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа - 1,3943 га, на праві приватної власності належить [PERSON] згідно рішення Грушковецької сільської ради №2 від 23 листопада 2001 року, державний акт від 26 грудня 2001 року серія Р1 №785442. 13. 26 січня 2023 року у виданні «Летичівська газета» №4 (11463) наявне оголошення: втрачений державний акт на право приватної власності на землю від 26 грудня 2001 року виданий на підставі рішення Грушковецької сільської ради №2 від 23 листопада 2001 року на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. 14. 13 лютого 2023 року сектор №2 Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив, що [PERSON] є у списку - членів громадян селянської спілки «Світанок», с. Бохни. Список доданий до державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №4, виданого 05 вересня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №338 від 04 серпня 1996 року був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №035192, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 22 серпня 1996 року за №244. Розмір земельної частки (паю) становить 2,88 в умовних кадастрових гектарах. Згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв) між співвласниками Грушковецької сільської ради [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №035192 запроектована 395 земельна ділянка. На підставі рішення №2 Грушковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області від 23 листопада 2001 року «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) з виготовлення державних актів на право приватної власності на землю» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку на території Грушковецької сільської ради площею 1,39 га в межах згідно з планом. Відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру внесено та присвоєно кадастровий номер 6823082400:03:025:0092. Державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 №785442 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №495 від 26 грудня 2001 року. Архівний примірник Державного акта на право приватної власності на землю видано на ім`я [PERSON] містить відмітку «виправленому на [PERSON] вірити», завірену підписом та печаткою. 15. 20 лютого 2023 року Летичівською селищною радою видана довідка, що [PERSON] , [INFO] , проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] , померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована одна. 20 лютого 2023 року Летичівською селищною радою також надано витяги з погосподарських книг по [ADDRESS] за період 1964-2010 роки у яких вказано, що головою домогосподарства є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З вересня 1989 року і до смерті [PERSON] проживала у будинку одна. 16. 06 березня 2023 року сформовано Витяг №НВ-9914135592023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6823082400:03:025:0092 становить 35276,21 грн. 17. 14 квітня 2023 року до суду надійшла копія спадкової справи №271-2010 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у матеріалах якої наявний заповіт від 10 лютого 2003 року яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] , [PERSON] . 16 лютого 2012 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом і спадкоємцями [PERSON] є її син [PERSON] та онук [PERSON] , батько якого [PERSON] помер [INFO] - свідоцтва видані щодо житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] та щодо земельних ділянок площею 0,25 га і 0,32 га за цією ж адресою. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 18. Із досліджених доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №785442, який виданий 26 грудня 2001 року, була власником земельної ділянки площею 1,39 га, яка розташована на території Грушковецької сільської ради. Однак, державний акт на право приватної власності на землю втрачено про що подано оголошення в газету, крім того із архівного його примірника вбачається, що такий містить виправлення у прізвищі особи, якій він виданий, що не допускається. 10 лютого 2003 року [PERSON] склала заповіт і належне їй майно заповіла своїм синам - [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . Частину спадкового майна після [PERSON] прийняли її син [PERSON] та внук [PERSON] про що державним нотаріусом їм видані свідоцтва про право на спадщину. Однак, внук [PERSON] - позивач [PERSON] не може оформити в нотаріуса свої права на спадкове майно - земельну ділянку, оскільки відсутній державний акт та є інші спадкоємці, тому він правомірно звернувся до суду. 19. Із заяви відповідача [PERSON] вбачається, що позовні вимоги [PERSON] він визнає, тобто між дядьком і племінником немає спору щодо даної земельної ділянки, відповідач на неї не претендує і фактично не заперечує, щоб у судовому порядку було визнано право власності на вказану земельну ділянку за його племінником. 20. За таких обставин суд вважає, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України. 21. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. 22. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог, яке є повним і безумовним, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 23. У зв`язку з тим, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 24. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 25. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві вказано, що позивач судові витрати покладає на себе. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved