Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до Крюківщинської загальноосвітньої школи I-III ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про зміну підстав та дати звільнення. Свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2021 року наказом № 31-К вона була прийнята на посаду головного бухгалтера та 28 серпня 2021 року наказом № 99-К також прийнята на посаду вчителя математики Крюківщинської загальноосвітньої школи I-III ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. 15 вересня 2021 року відбулась нарада з робочих питань у сфері використання коштів школою за участю директора школи, її трьох заступників та головного бухгалтера. У зв`язку з її незгодою з діями директора школи щодо необхідності підпису фінансово-господарських документів між ними було досягнуто згоди щодо її звільнення з 15 вересня 2021 року з обох посад на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КпАП України. 15 вересня 2021 року вона написала заяву на звільнення з посади вчителя та посади головного бухгалтера за згодою сторін та подала її директору школи разом з ключами від свого кабінету. Ввечері 15 вересня 2021 року її було повідомлено, що заяву на звільнення з обох посад директор школи знищив, оскільки необхідно скласти дві окремі заяви про звільнення з кожної з посад. 16 вересня 2021 року вона надіслала по Viber трьом заступникам директора свої заяви на звільнення. Цього ж дня вона занесла дві заяви від 15 вересня 2021 року до школи та залишила їх у охорони, тому що директор не брав трубку. 20 вересня 2021 року вона прийшла до школи з метою забрати документи на звільнення, проте директора не було на місці, а на її робочому місці вже перебуває новий головний бухгалтер. Таким чином, її звільнення було погоджено. 04 жовтня 2021 року вона написала електронний лист на адресу відповідача про те, що вона звільнена з 15 вересня 2021 року та вона відповість на всі запитання новому бухгалтеру. 05 жовтня 2021 року представник відповідача Віта підтверджує факт її звільнення та просить з`явитись до школи та відповісти на всі запитання по бухгалтерії. 05 жовтня 2021 року її повідомили про те, що її звільнили з посади вчителя, проте з посади головного бухгалтера не звільнили, оскільки директор школи знову знищив її заяву на звільнення. У зв`язку з цим, вона направила заяву про звільнення з посади головного бухгалтера поштою. 27 жовтня 2021 року зазначений лист повернувся на її адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 21 жовтня 2021 року вона отримала від відповідача трудову книжку та наказ № 124-К від 18 жовтня 2021 року про звільнення її з посади головного бухгалтера за прогул. З відповіді відповідача на адвокатський запит вбачається, що її звільнили з посади вчителя математики за згодою сторін з 15 вересня 2021 року на підставі наказу № 112А-К від 15 вересня 2021 року. Просить суд ухвалити рішення, яким змінити в наказі Крюківщинської загальноосвітньої школи I-III ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 124-К від 18 жовтня 2021 року формулювання причини і дати її звільнення з посади головного бухгалтера з «за прогул» на «за згодою сторін» та з «18 жовтня 2021 року» на «15 вересня 2021 року». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в Крюківщинській загальноосвітній школі I-III ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області на посаді головного бухгалтера з 30 квітня 2021 року на підставі наказу № 31-К. 28 серпня 2021 року наказом № 99-К позивач також прийнята на посаду вчителя математики Крюківщинської загальноосвітньої школи I-III ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. Наказом № 112А-К від 15 вересня 2021 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя математики за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з 15 вересня 2021 року. Наказом № 124-К від 18 жовтня 2021 року [PERSON] було звільнено з посади головного бухгалтера 18 жовтня 2021 року за прогули без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України). Підставами для винесення вказаного наказу був наказ «Про дисциплінарне стягнення на [PERSON] у вигляді звільнення» від 13 жовтня 2021 року № 32 о/д та акт про відмову [PERSON] від письмових пояснень від 13 жовтня 2021 року. Крім того, на підтвердження факту прогулів [PERSON] у матеріалах справи містяться акти про відсутність на робочому місці. Звертаючись в суд з позовом, [PERSON] посилається на незаконність та безпідставність її звільнення за прогул з посади головного бухгалтера, оскільки між нею та директором школи було досягнуто згоди щодо її звільнення з 15 вересня 2021 року з посади головного бухгалтера на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КпАП України. З позову вбачається, що [PERSON] 15 вересня 2021 року подала до відповідача заяву про звільнення з обох посад за згодою сторін разом з ключами від свого кабінету та більше на робочому місці не з`являлась. Позивач вважає, що між нею та відповідачем було досягнуто згоди з приводу її звільнення з обох посад. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (322-08) (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п. 1 ст. 36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП). Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України). Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу , підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу . Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п. 1 ст. 36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст. 38 цього Кодексу). Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за п. 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 404/3049/15-ц. Позивачем на підтвердження своїх доводів надані скріншоти з переписок у Viber, куди вона відправляла фото своєї заяви про звільнення з посади головного бухгалтера за згодою сторін. Разом з тим, чинним КЗпП України не передбачена процедура надання будь-яких заяв через месенджер Viber. Крім того, надані скріншоти не підтверджують факт того, що переписка позивача відбувалась саме з офіційними представниками школи, зокрема, з директором чи завучем. Позивач доказів на підтвердження подання заяви про звільнення з посади головного бухгалтера за згодою сторін від 15 вересня 2021 року в установленому законом порядку суду не надала. [PERSON] зазначає, що між нею та директором школи було досягнуто згоди щодо її звільнення з посади головного бухгалтера за згодою сторін з 15 вересня 2021 року. Відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження існування домовленості сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою позивачем суду не надано. Відповідачем не було погоджено термін звільнення позивача з посади головного бухгалтера. Вбачається, що між сторонами не було досягнуто угоди щодо звільнення позивача з посади головного бухгалтера за згодою сторін з 15 вересня 2021 року. Починаючи з 16 вересня 2021 року позивач не з`являлась на робочому місці, що підтверджується актами про відсутність на робочому місці. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. З огляду на встановлені судом обставини, а саме відсутність позивача на робочому місці починаючи з 16 вересня 2021 року по 13 жовтня 2021 року, дії відповідача щодо звільнення [PERSON] згідно із п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідали законодавству та не є протиправними. Суд вважає, що в такому випадку відсутні підстави для внесення змін до наказу Крюківщинської загальноосвітньої школи I-III ступенів Вишневої міської ради Бучанського району Київської області № 124-К від 18 жовтня 2021 року щодо формулювання причини і дати звільнення позивача. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed