Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

31.03.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ними шлюб та визначити місце проживання дитини - [PERSON] за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.10.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання позивача з відповідачем суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Зазначає, що усі можливі способи примирення задля збереження сім'ї були використані, однак не дали позитивного результату, примирення вважає неможливим. Ухвалою від 03.04.2023 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 03.05.2023 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про залишення частини позовних вимог без розгляду в частині визначення місця проживання дитини у зв`язку із відсутністю спору. Ухвалою від 03.05.2023 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця залишено без розгляду. Позивач в позовній заяві просить здійснювати розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами. 14.04.2023 відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову. Зазначає також, що відсутні підстави для надання сторонам додаткового строку для примирення, оскільки сторони вичерпали всі можливі засоби для примирення та вирішили, що розірвання шлюбу повністю відповідає їх інтересам. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з цього, враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд, вважає за можливе ухвалити рішення у справі на підставі наявних доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.10.2015 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №529. У шлюбі в сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2015 року, міцної сім`ї вони не утворили, між ними виникли непорозуміння, які привели до розпаду сім`ї. На даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. У суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам сторін, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, враховуючи клопотання позивачки про залишення за нею сплачених судових витрат та принцип диспозитивності цивільного процесу, приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення.

Outcome: approved