Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

15.02.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. на двох дітей щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами, діти проживають разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Як зазначила позивачка, вона має ще двох дітей та на теперішній час знаходиться у декретній відпустці по догляду за найменшою дитиною. Позивачка вказує, що відповідач, який є батьком двох її дітей, не приймає участі у вихованні дітей та не надає кошти на їх утримання. При цьому, вказує, що відповідач є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу дітям, батьком яких він є. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дітей та забезпечувати їх матеріально, просить суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2023 справу прийнято до провадження судді, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.04.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Резнік К. О. до суду надійшли письмові пояснення щодо суті позовних вимог, де вказано, що відповідач приймає участь у вихованні синів наскільки це можливо, адже син [PERSON] з 2022 року по теперішній час перебуває у Святошинському дитячому будинку-інтернаті, а син [PERSON] з 2015 року навчається у Спеціальній школі № 8 Шевченківського району м. Києва. Також, відповідач вказує, що на його утриманні перебуває батько [PERSON] ( [INFO] ) який потребує постійного догляду та витрат на ліки, в підтвердження чого надає копії Виписки № 499 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.04.2022 та Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5810 від 11.08.2022. Відповідач вказує, що визнає позов в частині призначення аліментів у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, що відповідає половині від встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». 03.05.2023 позивачка подала до суду заяву у якій вказала, що погодила з відповідачем розмір аліментів, та зменшила розмір позовних вимог та остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача 03.05.2023 подала до суду заяву та вказала, що сторони дійшли згоди, що розмір аліментів на утримання кожного з дітей буде 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 124. У шлюбі у сторін народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальну допомогу на їх утримання у достатній мірі не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. Обґрунтовуючи свої пояснення відповідач вказує, що визнає позов в частині призначення аліментів у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Сторони погодили між собою суму аліментів у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, про що подали до суду заяви. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону а також те, що діти сторін проживають разом із позивачкою, враховуючи вік дітей та домовленість сторін про суму аліментів на кожну дитину, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. Пунктом 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial