Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Директор ТОВ «Євроагромаркет 1» Кулик В.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,4662 га, кадастровий номер 3223380800:04:008:0048, укладений між [PERSON] та ФГ «Вікагро» №9 від 06.04.2021, зареєстрованого в реєстрі речових прав №41603087 від 15.04.2021; стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги представник обґрунтувано тим, що ТОВ «Євроагромаркет 1» уклав із [PERSON] договір оренди землі терміном на 7 років, кадастровий номер 3223380800:04:008:0039. Договір оренди був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.06.2017, № запису 20876756. Позивач належним чином виконував умови договору оренди, земельна ділянка використовувалась згідно цільового призначення, орендна плата сплачувалась своєчасно та в повному обсязі. 30 листопада 2021 року позивачу стало відомо, що [PERSON] в березні 2021 року звернувся до ТОВ Альфа Гарант ЛЛС для виготовлення технічної документації на дану земельну ділянку. В подальшому Головне управління Держгеокадастру в Київській області присвоїв земельній ділянці новий кадастровий номер 3223380800:04:008:0048, реєстрація права власності була здійснена державним реєстратором Виконавчого комітету Переяславської міської ради Канівець Н.В. 21.04.2021 №41603087. Представник позивача вказує, що в подальшому [PERSON] передав в оренду земельну ділянку ФГ «Вікагро» за договором оренди землі №9 від 06.04.2021, про що міститься запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 15.04.2021 №41603087. Рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень прийнято державним реєстратором Виконавчого комітету Переяславської міської ради Канівець Н.В., індексний номер 41603087 від 15.04.2021 року. При цьому договір оренди земельної ділянки укладений між [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет 1» продовжує діяти, орендодавець отримає від орендаря плату обумовлену договором. Представник позивача вважає, що права позивача було порушено внаслідок укладення [PERSON] спірного договору оренди землі з ФГ «Вікагро», а тому його необхідно визнати недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є власником земельної ділянки, він звернувся до голови ФГ «Вікагро»після виявлення того, що на його земельну ділянку відсутній кадастровий номер, просив виготовити технічну документацію. Після реєстрації земельної ділянки відповідач підписав договір оренди земельної ділянки із головою ФГ «Вікагро»Тарасенко В.І. Обставини укладення договору оренди земельної ділянки із ТОВ «Євроагромаркет 1» детально не пам`ятає, вважає, що його ввели в оману, незважаючи на отримання грошових коштів від ТОВ «Євроагромаркет 1». Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача ФГ «Вікагро»-адвокат Іваненко К.О. заперечив проти заявлених вимог. Вважає, що відсутні правові підстави визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №9 від 06 квітня 2021 року, зареєстрованого 15 квітня 2021 року в реєстрі речових прав за №41603087, укладеного між ФГ «Вікагро» та [PERSON] . Від голови ФГ «Вікагро» Тарасенко В.І. до суду подано відзив на позов. В судовому засіданні заперечив проти позову, обґрунтувавши це тим, що Договір оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет 1» не був укладений, оскільки предмет договору земельна ділянка не мала кадастрового номеру, а саме речове право оренди за таким договором не зареєстроване у державному реєстрі за позивачем, як того вимагають положення статті 210, 640 ЦК України, статті 15, 17 Закон України «Про оренду землі». ТОВ «Євроагромаркет 1» не набув прав та обов`язків орендаря, про захист яких просить. За цих обставин, [PERSON] мав право на укладання договору оренди із ФГ «Вікагро», а плата за користування землею, яку він до цього моменту отримував від позивача, може бути предметом позову ТОВ «Євроагромаркет 1» з приводу безпідставно набутих відповідачем [PERSON] грошових коштів. Представник Головного управління Держгеокадастру в Київській області Лябах Н.І. пояснила суду, що спірні відносини врегульовані Законом України «Про Державний земельний кадастр». З 01.01.2013 року всі земельні ділянки яким присвоєно кадастровий номер вносяться в електронний реєстр. В даному реєстрі відсутні дані про земельну ділянку із кадастровим № 3223380800:04:008:0039. В Державному земельному кадастрі значиться земельника ділянка за кадастровим номером 3223380800:04:008:0048, власником якої є [PERSON] , перебуває в оренді ФГ «Вікагро» на підставі договору оренди від 06.04.2021 за №9. Їй невідомо про обставини присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру 3223380800:04:008:0039, реєстрацію договору оренди землі між ТОВ «Євроагромаркет 1» та [PERSON] [PERSON] будучи допитаним в якості свідка, пояснив суду що між ТОВ «Землевпорядкування та кадастр», в якому він працював директором, ТОВ «Євроагромаркет 1» були відносини з надання послуг з реєстрації земельних ділянок, які надаються в оренду для подальшої реєстрації договорів оренди. Товариству замовниками надавались акти на земельні ділянки старого зразка, після чого на підставі інформації та даних отриманих від Інституту землеустрою, визначались координати поворотних точок земельної ділянки на місцевості, виготовлявся файл у форматі «in4». Вказані електронні файли надсилались у Держкомзем, який присвоював земельній ділянці кадастровий номер, направляв ТОВ «Землевпорядкування та кадастр» роздруківку-витяг, що містив кадастровий номер, який присвоєно земельній ділянці, її площу, а також дані про власника земельної ділянки. Після отримання даної роздруківки ТОВ «Землевпорядкування та кадастр» направляло її разом із договорами оренди до реєстратора для реєстрації договорів оренди. Треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Землевпорядкування та кадастр», Виконавчий комітет Переяславської міської ради до суду своїх представників не направили, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Вислухавши пояснення учасників справи та аргументи сторін, судом встановлено, що між ними існує цивільний спір в сфері земельних правовідносин щодо речового права (оренди) на земельну ділянку та щодо правомірності дій власника земельної ділянки при здійсненні ним свого права власності. Обраний позивачем спосіб захисту майнового права та інтересу усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою шляхом визнання договору оренди земельної ділянки недійсним (п. 2 ч.1 ст. 16 ЦПК). На підставі пояснень учасників справи та поданих ними доказів, у їх логічному взаємозв`язку, судом встановлено такі обставини. [PERSON] з 28 березня 2001 року є власником земельної ділянки площею 4,466 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії РІ № 298361 (т.1, а.с.14) Згідно із договором оренди землі від 01.06.2017, зазначена земельна ділянка була передана ним в оренду ТОВ «Євроагромаркет 1» строком на сім років (т.1, а.с.8-9). Реєстрація даного договору оренди відбулась 09.06.2017 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №20876756. До даного договору були складені додатки: та №39 від 03.08.2019, №65 від 24.11.2020 та №111 від 13.11.2021, яким врегульовані відносини сторін договору в частині оплати за оренду (т.1, а.с.11, 12, 13). Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2017 №89422350, копія якого додана до позовної заяви містить інформацію про те, що земельна ділянка площею 4.4655 га для ведення сільськогосподарського виробництва перебуває в оренді строком на 7 років на підставі договору оренди землі від 01.06.2017. Орендодавцем зазначений [PERSON] , а орендарем ТОВ «Євроагромаркет 1» (т.1, а.с. 10). Вказання особи [PERSON] замість [PERSON] сприймається як помилка технічного характеру, оскільки РНОКПП співпадає ( [NUMBER] ). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.12.2021, копія якої додана до позовної заяви, вбачається, що земельна ділянка площею 4.4655 га з кадастровим номером № 3223380800:04:008:0039 перебуває в оренді строком на 7 років. Орендарем вказаний ТОВ «Євроагромаркет 1», а орендодавцем [PERSON] (т.1, а.с.16). У 2016 році з метою реєстрації земельної ділянки належній [PERSON] у ДЗК та присвоєння їм кадастрових номерів, зазначення яких є істотною умовою договору оренди землі, ТОВ «Євроагромаркет-1» уклав з ТОВ «Землевпорядкування та кадастр» договір про виготовлення технічної документації щодо відведення земельних ділянок в натурі. Суд дійшов висновку, що такий договір не був зареєстрований в порядку, передбаченому діючим законодавством, оскільки виготовлена ТОВ «Землевпорядкування та кадастр» технічна документація на земельну ділянку [PERSON] фактично не пройшла реєстрацію Переяслав-Хмельницькому відділі ДЗК, земельна ділянка не була внесена до Державного земельного кадастру із присвоєнням їй відповідного кадастрового номера. [PERSON] отримував орендну плату за користування його земельною ділянкою з боку ТОВ «Євроагромаркет 1» в грошовій та натуральній формі, що підтверджується відповідними відомостями за 2019-2022 роки (т.1, а.с. 19-22, 214). В той же час, з іншої інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.11.2021 вбачається вже, що [PERSON] володіє земельною ділянкою площею 4.4662 га з кадастровим номером №3223380800:04:008:0048 і вона перебуває в оренді ФГ «Вікагро». Реєстрація договору оренди землі №9 між [PERSON] та ФГ «Вікагро» відбулась 06.04.2021 після присвоєння ГУ Держгеокадастру у Київській області земельній ділянці 22.03.2021 кадастрового номера №3223380800:04:008:0048. Договір зареєстровано в реєстрі речових прав №41603087 від 15.04.2021 (т.1, а.с. 81). В підтвердження законності правовідносин між [PERSON] та ФГ «Вікагро» головою ФГ «Вікагро» Тарасенко В.І. додано до відзиву на позов копії технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки належній [PERSON] в натурі (т.1, а.с. 69-126). Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що вони у своїй більшості є достовірними, а також належними, допустимими та достатніми для встановлення дійсних обставин справи та ухвалення судом рішення. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалення судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України ). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України ). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~положень статті\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не\~втручається у\~здійснення власником\~права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина шоста, сьома статті 319 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 ст. 11 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частини 1, 2 ст. 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частини 1, 4 ст. 203 ЦК України). За правилами частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність, на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина 3 ст. 215 ЦК України). Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина 1 ст. 93 ЗК України). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина 4 ст. 124 ЗК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 ст. 759 ЦК України). Особливості найму окремих видів майна встановлюються ЦК України та іншим законом (частина 3 ст. 760 ЦК України). За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина 1 ст. 792 ЦК України). Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 ст. 763 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина друга статті 631 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 ст. 638 ЦК України). Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини 1, 2 статті 640 ЦК України). Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 ст. 210 ЦК України). Згідно із частиною 1 ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 ЗК України). Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію правочинів, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом (згідно із частиною другою статті 210 ЦК України). Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом про оренду землі, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (згідно із частиною першою статті 2 Закону про оренду землі). Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина перша статті 6 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до\~статті 15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» істотними\~умовами договору\~оренди землі\~є: об`єкт\~оренди (кадастровий\~номер,\~місце розташування\~та розмір\~земельної ділянки); строк\~дії договору\~оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1, 2 ст. 14 ЦК України). Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. (стаття 17 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (абзац 2 частини 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі»). У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (згідно із частиною першою статті 34 Закону України «Про оренду землі»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (абзац 1 частини 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Нерухоме майно земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення (абзац 3 частини 1 ст. 1 Закону про реєстрацію нерухомого майна). Державна реєстрація прав є обов`язковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону про реєстрацію нерухомого майна, виникають з моменту такої реєстрації (згідно із частинами першою та третьою статті 3 Закону про реєстрацію нерухомого майна). Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом (підпункт 1 частини першої статті 19 Закону про реєстрацію нерухомого майна). В той же час, у пункті 43 Прикінцевих положень договору оренди землі від 01.06.2017 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет-1», який позивач вважає чинним, вказано, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Також, відповідно до пункту 20 вказаного вище договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору. Водночас, як встановлено в суді державної реєстрації речового права оренди ТОВ «Євроагромаркет-1» за цим договором не було здійснено. Верховний Суд України у постанові від 18.01.2017 у справі № 6-2777цс16 у подібних за змістом правовідносинах зробив правовий висновок, який зводиться до того, що строк дії договору земельної ділянки починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення. Укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації та набирає чинності після такої реєстрації. Набранням договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір як підстава виникнення правовідносин, виражена (оформлена) у письмовій формі, в якій зафіксовані умови договору, породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору. Верховний Суд погодився із зазначеним правовим висновком Верховного Суду України стосовно початку строку дії договору земельної ділянки. Так, у Постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.08.2018 у справі № 532/384/16-ц зроблені такі висновки: 117.Свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, не є абсолютною. Сторони договору мають враховувати вимоги законодавства, які визначені для них як обов`язкові, та не можуть змінити дію таких вимог законодавства договором, якщо це прямо не передбачено законодавством. 118.Згідно із частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Отже, строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки. Строк дії договору земельної ділянки, починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення. 119 … договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації та набирає чинності після такої реєстрації, що узгоджується з положеннями частини першої статті 210 ЦК України. 120. Набранням договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір як підстава виникнення правовідносин, виражена (оформлена) у письмовій формі, в якій зафіксовані умови договору, породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору. В цілому, суд погоджується з аргументами представника відповідача, що за відсутності реєстрації договору оренди землі та речового права оренди землі за ТОВ «Євроагромаркет-1» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такий договір не набув чинності, його дія не розпочалася, у сторін договору оренди землі від 01.06.2017 [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет-1» відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України не виникло прав та обов`язків, пов`язаних з орендою земельної ділянки. Виходячи з цього, претензії ТОВ «Євроагромаркет-1» до [PERSON] про те що він, уклавши договір оренди земельної ділянки з іншою особою ФГ «Вікагро», не виконав своїх обов`язків орендодавця та порушив права ТОВ «Євроагромаркет-1», як орендаря, передбачені цим договором та статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» є безпідставними. Крім того, на момент підписання у змісті цього договору не було внесено повних відомостей про предмет договору, а саме: про кадастровий номер земельної ділянки площею 4,466 га, що передавалась в оренду, оскільки на той час земельна ділянка, яка належить [PERSON] , не була зареєстрована в Державному земельному кадастрі. В суді достовірно встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки в ДЗК та присвоєння їй кадастрового номеру відбулась пізніше. За таких обставин, договір оренди землі від 01.06.2017 між [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет-1» не є укладеним, оскільки сторони на момент підписання договору оренди землі не могли погодити та не погодили усіх істотних умов договору, зокрема, істотної умови щодо кадастрового номеру земельної ділянки, що передбачено ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Висновок Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19 не береться судом до уваги у зв`язку з викладеним вище. Позиція позивача стосовно того, що [PERSON] діяв недобросовісно по відношенню до ТОВ «Євроагромаркет-1», оскільки не висловив свого наміру розірвати договір оренди землі 2016 року та без попередження у 2021 році уклав договір з ФГ «Вікагро», не заслуговуває на увагу, оскільки передбачені законом випадки розірвання договору можуть застосовуватись лише до дійсного (чинного) договору оренди землі, яким не є договір оренди землі 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет-1» внаслідок непроведення державної реєстрації речового права (оренди) на нерухоме майно (земельну ділянку). Щодо аргументів представника позивача про те, що договір між [PERSON] та ТОВ «Євроагромаркет-1» був реальним, укладеним в розумінні ч. 2 ст. 642 ЦК України, та діє до цього часу, оскільки власник землі-орендодавець отримував у 2019-2022 роках плату за цим договором, то суд не погоджується з цим, виходячи з того, що до договорів стосовно речових прав на нерухоме майно застосовуються норми закону щодо обов`язкової державної реєстрації таких прав, а тому положення ч. 2 ст. 642 ЦК України не можуть бути застосовані самостійно. Проаналізувавши зміст договору оренди землі №9 між [PERSON] та ФГ «Вікагро», зареєстрований Державному в реєстрі речових прав та їх обтяжень за №41603087 від 15.04.2021, судом вважає, що даний договір відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Враховуючи наведені\~вище обставини,\~суд,\~провівши оцінку\~доказів у\~їх сукупності\~та взаємозв`язку,\~вислухавши позиції\~сторін,\~дійшов висновку\~про відмову\~задоволенні позову . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд залишає їх за позивачем відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed