Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

07 вересня 2022 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її навчанням та аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання та визначення розміру аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, на період її навчання в Державному торговельно-економічному університеті до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 05.09.2022 та аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2022 та до досягнення дитиною повноліття та судовий збір на користь держави. Ухвалою Деснянського районного суду від 09 лютого 2023 року скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2022 року у справі № 750/5521/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання та визначення розміру аліментів. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що згоден на стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, утримувати повнолітню доньку він не має фізичної змоги у зв`язку зі своїм скрутним становищем. Позивач надала письмові пояснення, з яких вбачається, що позов підтримує. Позивач у судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, доказів на підтвердження поважності причин неявки в суд не надав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається з 01.09.2021 у Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на природничо-математичному факультеті денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30 червня 2025 року. Діти знаходяться на утриманні у позивача. Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.09.2021 з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 вересня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. У зв`язку з досягненням [PERSON] повноліття, відбулася зміна розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, з 1/3 на 1/6 частину з усіх видів доходів відповідача. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частин 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що згідно судового наказу від 15.09.2021 року з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей були стягнуті аліменти у єдиній частці (в розмірі 1/3 частини) від заробітку доходу батька дітей, яка стягувалася до досягнення [PERSON] повноліття. Після досягнення повноліття [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] стягуються з відповідача на користь позивача за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Позивач звернулася до суду з цим позовом про визначення розміру аліментів на дитину [PERSON] у відповідності з положеннями частин 3 та 5 ст. 183 СК України. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що у зв`язку з досягненням донькою сторін повноліття та припиненням стягнення аліментів на її утримання, змінився матеріальний стан відповідача, оскільки розмір аліментів що стягуються з нього зменшився. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно дост. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону та фактичні обставини справи, а також обов`язок батька утримувати своїх дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду, але не більше як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial