Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 12.12.2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , актовий запис №1100. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги. Спільного господарства сторони не ведуть, дитина проживає разом з матір`ю, тому позивачка просить шлюб розірвати та стягнути щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб,актовий запис №1100. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як стверджує позивачка, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Спільне господарство та сімейний бюджет сторони не ведуть, майновий спір на даний час відсутній. Таким чином, в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, суд вважає позов задовольнити, оскільки збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам позивача. На теперішній час дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, а також з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу, а також враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку та інших осіб на утриманні в нього немає, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий спосіб утримання дитини обрано позивачем, з яким проживає дитина сторін. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 гривень та на користь позивача у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved