Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 20.04.2023 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З 01.02.2023 року вони з відповідачем проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а самостійно позивачка забезпечувати дочку можливості не має. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі та аргументи сторін. 20.04.2023 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу\~\~встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлено копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження, відзиву на позовну заяву в установлений строк не подав. За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних доказів у справі. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 16.11.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2017 року, виданого Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.11.2017 року виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Богодухівського району, Харківської області, батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок внутрішньо-переміщеної особи № 5920-5002712599 від 17.04.2023 року та № 5920-5002712597 від 14.04.2023 року виданих Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради дитини [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Як вказує у позові позивачка, відповідач є фізично здоровим, працездатним, має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, що не спростовано відповідачем. Правовідносини щодо утримання батьками неповнолітніх дітей регулюються\~главою 15 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7 і 8\~ст.7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч. 1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2\~ст.182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком\~від 6\~до 18\~років становить\~ 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, відповідач є фізично здоровим, інших утриманців не має, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 20.04.2023 року та аліменти сплачувати матері [PERSON] . Висновок суду. З огляду на викладене, суд вважає, що з урахуванням сімейного та майнового стану позивачки та відповідача, задовільного стану здоров`я сторін, а також враховуючи, що відповідач має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Згідно ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Щодо судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved