Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою, в якій просять суд визнати недієздатним [PERSON] та встановити опіку над ним, призначивши за поданням органу опіки, опікуном [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеною заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заявники посилаються на те, що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства пожиттєво через захворювання на ДЦП. Через захворювання не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати та потребує постійної допомоги. Заявники як батьки опікуються своїм сином. Встановлення опіки є необхідним для забезпечення життя свого сина. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 07 грудня 2021 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року відкрито окреме провадження у справі, призначено розгляд у судовому засіданні у складі одного судді та двох присяжних. 07 лютого 2022 року до суду надійшло подання Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] 07 лютого 2022 року до суду надійшло подання Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Ухвалою від 07 лютого 2022 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз, зупинено провадження у справі. Ухвалою від 14 липня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні Ухвалою від 04 серпня 2022 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Державній установі «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», зупинено провадження у справі. 28 квітня 2023 року від Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» надійшли матеріали цивільної справи та висновок судово-психіатричного експертизи №269 від 28 березня 2023 року. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] до суду не викликався на підставі ч.1 ст.299 ЦПК України, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи №269 від 28 березня 2023 року через наявні у нього виражені порушення психічної діяльності він не може особисто дати пояснення по суті справи, брати участь у судовому засіданні. Представник Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації проти задоволення заяви не заперечувала. Вказала, що Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне призначити першим опікуном [PERSON] його матір [PERSON] , а другим опікуном - його батька [PERSON] , [INFO] . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 травня 1998 року. Заявники звернулися до суду з указаною заявою, в якій просять визнати їх сина [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши їх за поданням органу опіки опікунами, покликаючись на те, що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства пожиттєво через захворювання на ДЦП, внаслідок чого не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати та потребує постійної допомоги. Частиною 1 статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.39, ч.1 ст.40 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (ст. 298 ЦПК України). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №269 від 28 березня 2023 року вбачається, що [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості, у теперішній час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, через наявні у [PERSON] виражені порушення психічної діяльності він не може особисто дати пояснення по суті справи, брати участь у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно з ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1-3 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.05.2021 у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20), системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частина 1 статті 60 Цивільного кодексу України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положення ст.63 ЦК України вказують на те, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи. Відповідно до подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 22 грудня 2021 року №108-17594 про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з психічним захворюванням потребує опіки. [PERSON] доглядає та піклується про свого сина, купує необхідні продукти харчування, ліки. Медичних протипоказань для призначення її опікуном немає, матеріально та житлом забезпечена. Санітарно-гігієнічні та житлово-побутові умови проживання задовільні. Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] його матір [PERSON] . Відповідно до подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 22 грудня 2021 року №108-17591 про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з психічним захворюванням потребує опіки. [PERSON] доглядає та піклується про свого сина, купує необхідні продукти харчування, ліки. Медичних протипоказань для призначення його опікуном немає, матеріально та житлом забезпечений. Санітарно-гігієнічні та житлово-побутові умови проживання задовільні. Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне призначити другим опікуном [PERSON] його батька [PERSON] . З огляду на наведене, наявні підстави для встановлення над [PERSON] опіки та призначення першим опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] , його матір [PERSON] , [INFO] , а другим опікуном - його батька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. А тому необхідно визначити строк дії рішення про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , тривалістю два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Одночасно суд роз`ясню, що відповідно до ч.7 ст.300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Outcome: approved