Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що проживає разом зі своєю бабусею по материнській лінії [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та здійснює за нею постійний догляд, оскільки така має захворювання з діагнозом: «ІХС; Стенокардія напруги ФК ІІІ та спокою; СН II Б», внаслідок якого потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Як вказав заявник, 14 травня 2021 року він був призваний на строкову службу в Національну гвардію України де і проходить службу на даний час. Інших осіб які можуть здійснювати догляд за хворою [PERSON] (законного опікуна, піклувальника) немає, так як чоловік [PERSON] [PERSON] , помер ще [INFO] і з того часу вона проживала самотньою. Дочка [PERSON] і мати заявника [PERSON] , працює на повному посадовому окладі лікарем акушер-гінекологом акушерсько-гінекологічного відділення КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» з позмінним цілодобовим чергуванням, а тому не може здійснювати постійний догляд за своєю хворою матір`ю [PERSON] . Тому, як зазначив заявник, він є єдиною особою, який здійснював постійний догляд та піклувався про хвору, до його призову на військову строкову службу, а саме постійно доглядав її, прибирав її помешкання, готував їжу, купував необхідні медикаменти, продукти харчування, допомагав у пересуванні та виконував всі інші функції, пов`язані з доглядом, тощо і потреба у здійсненні такого догляду залишається на даний час. Матеріальну допомогу на лікування та проживання хворій [PERSON] заявник продовжує надавати і під час проходження ним служби та здійснює за нею догляд під час перебуванні у відпустці. Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Проти здійснення заявником постійного за нею догляду [PERSON] не заперечує. Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] . Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують. Від Міжгірської селищної ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами. [PERSON] подала належним чином посвідчену заяву, в якій висловила позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315\~ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , згідно Висновку №1124 та виписки із протоколу ЛКК від 29.03.2023, потребує постійного стороннього догляду від [PERSON] (а.с. 12, 13). За змістом довідки Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 31.03.2023 №1286, [PERSON] , дійсно потребує постійного стороннього догляду онука [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] проживає одинокою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім?ї від 31.03.2023 (а.с. 11). Із довідки КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» від 04.04.2023 №150 вбачається, що [PERSON] , яка є донькою [PERSON] та матір?ю заявника, дійсно з 04.01.2020 працює на повний посадовий оклад лікаря акушер-гінеколога (а.с. 26, 14, 15, 17). Згідно довідки від 10.08.2021 №558, [PERSON] дійсно з 14.05.2021 проходить військову службу у військовій частині Національної гвардії України м. Львів (а.с. 27). З акту обстеження від 31.03.2023 вбачається, що [PERSON] на даний час проживає одна за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею проживав її онук [PERSON] , який уже другий рік проходить службу в ЗСУ. Матеріально-побутові умови для проживання задовільні. [PERSON] важко хворіє, неодноразово проходить лікування в КНП «ЛПУ «Міжгірська РЛ», має захворювання з діагнозом: «ІХС. Стенокардія напруги ФК та спокою, а/кардіосклероз СН II Б» та згідно з Виписки із протоколу ЛКК №1124 від 29.03.2023 потребує постійного догляду онука [PERSON] . Зі слів [PERSON] онук [PERSON] до служби в ЗСУ постійно доглядав за нею, а саме: виконував важку фізичну роботу, виконував інші роботи пов`язані із доглядом за хворою. Забезпечував її продуктами харчування, медикаментами та іншими речами необхідними для постійного користування в побуті, на її особисті прохання він завжди приходив на допомогу. Інших осіб, які можуть здійснювати догляд немає (а.с. 9). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником до призову його на військову службу постійного догляду за особою похилого віку. Суд також зауважує, що Висновок №1124 та виписка із протоколу ЛКК №1124, згідно яких [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, виконані 29.03.2023, тобто після здійснення заявником постійного догляду. За таких обставин вимоги заяви підлягають задоволенню частково, оскільки несення заявником військової служби в умовах воєнного стану виключає здійснення ним постійного догляду. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку. Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial