Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д. О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 грудня 2022 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г. від 09 березня 2021 року та зареєстрований за № 1321. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 362 грн. 17 квітня 2023 року до суду надійшла заява Ковальова В. М. , який діє в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12 500 грн. Мотивуючи подану заяву, зазначає, що 01 квітня 2021 року між позивачем та АО «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова В. М. було укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким, метою укладення договору є надання правової допомоги (адвокатських послуг) щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 10 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1321 (пункт 1.2). В межах зазначеного договору адвокатом Ковальовим В. М. було надано наступні послуги: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультацію щодо судової практики у справах щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса; направлено адвокатський запит від 01 квітня 2021 року № 33-юр до ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» з метою збирання доказів та відповідної інформації; підготовлено і подано до Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву від 05 квітня 2021 року про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису; підготовлено і подано до Солом`янського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову; 08 серпня 2021 року подано до Солом`янського районного суду міста Києва відповідь на відзив ТОВ «ФК «Фінанс Інновація». Загальна вартість наданих послуг становить 12 500 грн. Враховую викладене, вважає, що зазначені витрати є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову. 04 серпня 2021 року разом із відзивом відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначив, що стороною позивача не долучено жодного доказу, який би підтвердив понесенні позивачем витрати, а також вважає, що визначений стороною позивача розмір витрат є неспівмірним із складністю справи, тому просив зменшити розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги. Учасники справи в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду, що не є перешкодою для розгляду даної заяви, у відповідності до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України. Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник позивача у позовній заяві зазначив, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, та у встановлений законодавством 5?денний строк звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додав відповідні докази. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів заяви 01 квітня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Агенція правового захисту», в особі старшого партнера Ковальова В. М. та [PERSON]. був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 1.2. договору метою його укладення є надання правової допомоги (адвокатських послуг) щодо захисту та представництва інтересів замовника у судових органах всіх інстанцій, органах ДВС, приватних виконавців, банківських установах, правоохоронних і контролюючих органах та в будь-яких інших установах, підприємствах і організаціях з питань, які стосуються права та інтересів замовника щодо визнання виконавчого напису від 09 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1321, таким, що не підлягає виконанню. Згідно з пунктом 4.1. за надання правової допомоги замовник сплачує грошові кошти у наступному розмірі: здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та надання консультаційних послуг - 1 000 грн; складання претензії, адвокатського запиту - 1 000 грн за кожний; складання проекту позовної заяви до суду/зустрічного позову/відзиву на позов у суді першої інстанції - 4 000 грн за кожен документ; складання відповіді на відзив, заперечень, пояснень та інших процесуальних документів - 1 500 грн за кожний; здійснення представництва інтересів у суді - 1 500 грн за кожне судове засідання; гонорар виконавця становить 5 000 грн. Зі звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги) від 09 травня 2023 року та Акта прийому-передачі наданих послуг від 09 травня 2023 року вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги від 01 квітня 2021 року було надано наступні послуги (правнича допомога): здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультацію щодо судової практики у справах щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса - 1 000 грн; направлено адвокатський запит від 01 квітня 2021 року № 33-юр до ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» з метою збирання доказів та відповідної інформації - 1 000 грн; підготовлено і подано до Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяві від 05 квітня 2021 року про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, підготовлено і подано до Солом`янського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову - 4 000 грн; 08 серпня 2021 року подано до Солом`янського районного суду міста Києва відповідь на відзив ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» - 1 500 грн; гонорар адвоката - 5 000 грн. Загальна вартість правничої допомоги становить 12 500 грн. На відповідну суму адвокатом був виданий рахунок від 14 квітня 2023 року. У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Водночас, відповідач просив зменшити витрати на правничу допомогу, оскільки заявлена сума є неспівмірною зі складністю справи. Згідно з пунктами 2 ,4 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ,зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес ,а також дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На необхідність врахування розумності розміру відшкодування судових витрат вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії", у якому зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Про пропорційність і співмірність витрат йдеться і у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, відповідно до висновку якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial