Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з вище зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів із 1300 гривень, що стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, посилаючись на те, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Позивач [PERSON] , скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги, зазначені в позовній заяві, підтримує та просить їх задоволити. Відповідачем [PERSON] не подано відзиву на позовну заяву, відсутні відомості щодо надіслання відзиву позивачу, відповідачем не пред`явлено зустрічного позову, крім того, в строк для подання відзиву відповідачем не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Як вбачається із матеріалів справи відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 04.05.2023 постановлено про проведення заочного розгляду даної справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №22. На підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (однієї тисячі трьохсот) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 14.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] просить змінити розмір стягуваних аліментів, які стягуються на підставі Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 в розмірі 1300 гривень щомісячно, та визначити стягувати аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються відповідно до вище вказаного рішення суду, є недостатнім для матеріального утримання дитини та належного забезпечення усіма необхідними для її розвитку речами, а також продуктами харчування. Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 за вибором позивача було визначено спосіб виконання батьком [PERSON] обов`язку утримувати дитину стягування аліментів для утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» від 03.11.2022 року, 2710-IX затверджено\~з 1\~січня 2023\~року прожитковий\~мінімум для\~тих,\~хто відноситься\~до основних\~соціальних і\~демографічних груп\~населення,\~зокрема,\~дітей віком\~до 6\~років -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 року (справа №150/433/20), із [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1300 гривень щомісячно, тобто розмір аліментів, які сплачуються [PERSON] для утримання неповнолітньої доньки є меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ). Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) встановлено, що за рішенням суду кошти для утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як свідчить правова позиція Верховного Суду України у справі за №143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст., ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного суду України №6-143 ЦС13 від 05.02.2014 року). З врахуванням роз`яснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд відповідно до ст., ст.181, 192 СК України вважає належними та достатніми підставами для зміни розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати [PERSON] для утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо збільшення розміру стягуваних аліментів. Враховуючи в\~сукупності всі\~обставини справи,\~беручи до\~уваги докази,\~які одержані\~у встановленому\~законом порядку,\~суд в\~силу статей\~181,\~192\~СК України\~та виходячи\~з розміру\~прожиткового мінімуму,\~затвердженого статтею\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» 03.11.2021 року, 2710-IX, для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, приходить до висновку про зміну розміру стягуваних аліментів із 1300 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. [PERSON] у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнена від сплати судового збору за вимогою щодо зміни розміру аліментів на неповнолітню дитину, тому відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст., ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved