Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з [PERSON] \~заборгованість в\~розмірі 700\~доларів США\~та 3\~%\~річних від\~простроченої суми\~заборгованості на\~день ухвалення\~рішення.\~В обгрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 30\~вересня 2021\~року ним\~було надано\~у борг\~відповідачці 700\~доларів США,\~які остання\~зобов`язувалась повернути\~до 01\~січня 2022\~року.\~На підтвердження\~отримання грошей\~в борг\~ [PERSON] \~надала власноручно\~написану розписку. Станом\~на день\~звернення до\~суду з\~позовом відповідачка\~своїх зобов`язань\~не виконала,\~у зв`язку\~з чим\~позивач вважає,\~що на\~його користь,\~крім основної\~суми боргу\~за договором\~позики в\~розмірі 700\~доларів США,\~має бути\~стягнуто три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, додавши до заяви оригінал розписки. Відповідачка [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилась,\~повідомлена \~належним\~чином,\~у\~встановлений судом\~строк відзив на позовну\~заяву не\~подала,\~тому справа розглянута, відповідно до ст.\~ст. 280-281 ЦПК України,\~в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~(надалі -\~ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2021 року між сторонами було укладено договір позики, за яким [PERSON] надав [PERSON] позику у сумі 700 доларів США зі сплатою за користування позикою 3% щомісячно. Факт укладення договору позики між сторонами, отримання відповідачкою від позивача коштів у розмірі 700 доларів США, а також зобов`язання відповідачки повернути отримані в борг гроші не пізніше 01.01.2021 року, підтверджується відповідною розпискою, написаною власноручно [PERSON] , оригінал якої долучено до матеріалів справи (а.с.20) . Відповідно до вимог ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вимог закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, грошові кошти, які отримала в борг позивачу у визначений договором строк не повернула. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] на даний час не виконане. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Оскільки у розписці від 30.09.2021 року не передбачено визначення боргу в грошовому еквіваленті до національної валюти України (гривні), тому правових підстав для його перерахунку за офіційним курсом НБУ не вбачається. За таких обставин, позовна вимога про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 700 доларів США є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачкою зобов`язань з повернення позики, суд вважає обґрунтованою також вимогу [PERSON] про стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних, що відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц, в якій зазначено, що три проценти річних, передбачені статтею 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи з простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. Відповідно до розписки, останнім днем повернення позики [PERSON] встановлено 01 січня 2022 року. Станом на день ухвалення рішення період прострочення сплати боргу становить з 02 січня 2022 року по 09 травня 2023 року, тобто 492 дні, а отже сума трьох процентів річних, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 28 доларів США (700 дол.США х 3% х 492 дні : 365: 100%) \~Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачкою не подано до суду жодних належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. На підставі викладеного, враховуючи що відповідачка [PERSON] \~\~не виконала своїх зобов`язань за договором позики грошових коштів щодо повернення позивачу суми позики, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1073,60 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved