Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 10.06.2020 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом , обґрунтовуючи свої вимоги тим , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.04.2000 р. він отримав у спадок після смерті [PERSON] частину будинку, розташованого в [ADDRESS] . У 2009 році він отримав дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку за зазначеною адресою, так як Державний акт про право приватної власності на землю на ім`я колишнього власника [PERSON] був старого зразка. Однак у 2019 р. проектант повідомила його, що на всю земельну ділянку оформлено право власності на ім`я [PERSON] - відповідача у справі, а присадибній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 5123355100:02:002:0281. Посилаючись на те, що [PERSON] належала присадибна земельна ділянка площею 216 м. кв., яку він успадкував разом із частиною будинку, а на даний час всій земельній ділянці присвоєний кадастровий номер та зареєстровано право власності за відповідачем [PERSON] , що перешкоджає селищній раді зареєструвати його право власності на присадибну ділянку, тому просив суд скасувати рішення Любашівської селищної ради № 449-VII від 16 грудня 2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] »; Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий № 5123355100:02:002:0281 загальною площею 0.1258 га на ім`я [PERSON] , а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати по справі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю та пояснили, що в 2009 р. під час передачі межових знаків було погоджено межі належної йому земельної ділянки всіма суміжними землекористувачами, в тому числі гр. [PERSON] . Оскільки [PERSON] не мав ніяких заперечень, він замовив технічну документацію, яка затверджена Любашівською селищною радою у відповідності із законом та за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку (присадибну ділянку) по [ADDRESS] . В даний час саме [PERSON] перешкоджає йому в користуванні земельною ділянкою, так як в нього відсутні документи на земельну ділянку і він вимушений заходити на свою земельну ділянку через сусідські території, доступу до вулиці [PERSON] , йому не надає. Тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Процесуальні дії у справі. 30 червня 2020 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Гнатюк В.О. провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила загального позовного провадження. 16 лютого 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. 08 вересня 2020 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. дана цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року по справі призначено судову експертизу та провадження зупинено. 06 березня 2023 року після надходження до суду висновку експерта провадження у справі було відновлено. Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року підготовче провадження було закрите та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 40 хвилин 2023 року. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом видно, що позивачу належить частина житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , на земельній ділянці 1458 кв.м. Вказаний факт також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме мано ( а.с. 12, 19). З технічного паспорту на вказане домоволодіння видно, що за його частиною закріплена земельна ділянка площею 216 кв.м. (а.с. 8-13) Рішення Любашівської селищної ради № 2374 від 16.11.2009 р. Про надання дозволу на виготовлення технічної документації гр.. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] рада вирішила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують права не земельну ділянку гр.. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,0216 га ( а.с. 16). З державного акту на право приватної власності на землю, виданого 10 лютого 1995 року [PERSON] , видно що їй належить за земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0.0216 га. Вказана ділянка визначена на схемі з частиною будинку (а.с. 14-15). Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2008 року визнано за [PERSON] право власності на частина житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , на земельній ділянці 1458 кв.м. Рішенням Любашівської селищної ради № 449-VII від 16 грудня 2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] » затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.1258 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 27). З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1258 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), розташованих в [ADDRESS] . Зазначеній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 5123355100:02:002:0281 ( а.с. 21) . Згідно кадастрового плану земельної ділянки видно, що зазначена земельна ділянка включає в себе повністю житловий будинок по [ADDRESS] . На вказаному плані вказано, що земля [PERSON] знаходиться між точками А та Б (а.с. 22). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до частини 2\~статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1\~статті 79 ЗК України\~визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з частинами 1, 5\~статті 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних\~ділянок (крім\~випадків,\~визначених у\~частинах шостій\~-\~сьомій цієї\~статті)\~здійснюється за\~проектами землеустрою\~щодо відведення\~земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст. 40 Земельного Кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , набув право власності на частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , на земельній ділянці 1458 кв.м. З державного акту на право приватної власності на землю, виданого 10 лютого 1995 року [PERSON] , видно що їй належить за земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0.0216 га. Згідно ч.1\~ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга\~статті 120 ЗК України). Положення частини другої\~статті 120 ЗК України\~та частини першої\~статті 377 ЦК України\~закріплюють принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписами зазначених норм, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду. Тобто, перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16). Таким чином, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у\~статті 120 ЗК України\~та\~статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц). На підставі викладеного суд вважає, що [PERSON] , як власник об`єкта нерухомого майна, що розташований на земельній ділянки, якою він користується на тих самих умовах, на яких користувалася цією земельною ділянкою спадкодавець [PERSON] , набув права вимагати оформлення на своє ім`я документів щодо користування земельною ділянкою, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості - житловий будинок, та яка необхідна для його обслуговування про [ADDRESS] . Наведене кореспондується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (пункти 8.16, 8.17). Рішенням Любашівської селищної ради № 449-VII від 16 грудня 2016 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.1258 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. З наданої суду технічної документації на вказану земельну ділянку видно, що при ухваленні вказаного рішення не було прийнято до уваги наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] та наявність ще одно власника будинку по [ADDRESS] . З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1258 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), розташованих в [ADDRESS] , кадастровий номер 5123355100:02:002:0281 ( а.с. 21). Згідно схематичного плану в технічних паспортах домоволодінь [PERSON] та [PERSON] , а також схемою до кадастрового плану земельної ділянки видно, що зазначена земельна ділянка (яка належить [PERSON] ) включає в себе повністю житловий будинок по [ADDRESS] , в тому числі і належну [PERSON] частину житлового будинку і земельну ділянку під ним. Фактично Любашівська селищна рада оскаржуваним рішенням передала [PERSON] у власність і земельну ділянку, яка знаходиться під частиною житлового будинку, що належить [PERSON] . З висновку експерта № СЕ19/115-22/1673-3Т від 09 січня 2023 року видно, що земельна ділянка загальною площею 0.0184 відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що належала [PERSON] по [ADDRESS] частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 5123355100:02:002:0281. Згідно вказаного висновку земельна ділянка, що належала [PERSON] і на якій знаходиться частина житлового будинку, яку успадкував [PERSON] , майже повністю поглинається земельною ділянкою з кадастровим номером 5123355100:02:002:0281, власником якої є [PERSON] (а.с. 134-147). У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 128/2884/16-ц сформульовано висновок про те, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша\~статті 155 ЗК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц сформульовано висновки про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про скасування рішення Любашівської селищної ради № 449-VII від 16 грудня 2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] », з огляду на те, що ефективним способом захистом порушених прав є саме скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі земельної ділянки відповідачу у власність та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Наслідком задоволенні такої вимоги є відсутність перешкод для оформлення позивачем у встановленому законом порядку відповідного права на спірну земельну ділянку. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають повному задоволенню. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимог [PERSON] задоволені в повному обсязі, а тому понесені ним судові витрати повинні бути відшкодовані за рахунок відповідачів. При зверненні до суду [PERSON] , сплатив 840 грн. 80 коп., судового збору, а також 9061 грн. 60 коп. Вказані витрати обгрунтовані та документально підтвердженні, а тому їх належить стягнути на користь позивача з відповідачів в рівних частках. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved