Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду, в порядку окремого провадження, зі спільною заявою про розірвання шлюбу подружжя, на обґрунтування якої зазначили, що 04 жовтня 2003 року вони зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Хоча вони прожили разом вже майже двадцять років, спільне сімейне життя у них не склалося. Як виявилося, у них зовсім протилежні погляди на сімейне життя та сімейні моральні цінності. Вони намагалися всіма силами зберегти сім`ю, але їм це не вдалося зробити. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми. Вважають, що надалі збереження шлюбу є неможливим, а тому в їхніх інтересах та в інтересах їхньої дитини вони вирішили розірвати шлюб. Просять розірвати шлюб, зареєстрований 04.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1603. Також, вимогами заяви заявники просять неповнолітню доньку [PERSON] залишити на проживанні з батьком [PERSON] , покликаючись на те, що як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади від 21.03.2023 року та Договору від 12.04.2023 року про участь у вихованні та утриманні дитини, донька [PERSON] проживає та надалі проживатиме з батьком. Дані обставини сторонами визнаються, не оспорюються та доказуванню не підлягають. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину, у якому визначені порядок, умови та форми надання утримання одним з батьків. Заявники зазначають, що дана заява виповідає дійсній їхній волі, а також те, що ними досягнуто згоди, що їх дитина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу буде проживати разом з батьком [PERSON] , а мати [PERSON] братиме участь у вихованні дитини, забезпеченні умов її життя, додаткових витратах на доньку. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] підтримали заяву у повному обсязі, просять задовольнити заявлені ними вимоги. Заслухавши заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає приходить до наступних висновків. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 04 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб. Факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1603. Від шлюбу у заявників народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади від 21.03.2023 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] \~ укладено Договір від 20.04.2023 року про участь у вихованні та утриманні дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати. Щодо вимог заявників з приводу вимоги про залишення дитини на проживання з батьком, суд зазначає наступне. Між [PERSON] та [PERSON] \~ укладено Договір від 20.04.2023 року про участь у вихованні та утриманні дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. Відповідно Договору від 20.04.2023 року між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком. Тобто, заявники добровільно визначили місце проживання дитини, а саме за місцем проживання батька [PERSON] та досягли згоди щодо порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а також забезпечення їй належних умов проживання. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення окремої вимоги щодо залишення дитини на проживання з батьком, оскільки відповідно до п. 2 Договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 20.04.2023 року, сторони угоди досягли взаємної згоди щодо місця проживання доньки з батьком. Крім того, заявлення окремої вимоги щодо місця проживання дитини у заяві про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя в розумінні ч.3 ст.293 ЦПК України не передбачено.

Outcome: partial