Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

27.04.2023 року заявниця подала до суду заяву про видачу обмежувального припису, в якій просить суд видати обмежувальний припис, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею, [PERSON] , [INFO] ; заборонити наближатися на відстань ближче ніж 300 м до місця її проживання за адресою [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею, [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Встановити строк дії обмежувального припису 6 місяців. Свої вимоги мотивує тим, що вона ( [PERSON] ) має рідну доньку [PERSON] , яка мешкає з нею у її (заявниці) квартирі [ADDRESS] . Останнім часом життя з донькою стало нестерпним, таким, що кожен раз наражає її (заявницю) на небезпеку. [PERSON] часто зловживає спритними напоями, в результаті чого в стані алкогольного сп`яніння систематично вчиняє домашнє насильство. [PERSON] ображає її ( [PERSON] ), висловлюється нецензурною лайкою, залякує фізичною розправою. Донька [PERSON] часто вдається до висловлювань та дій, що принижують її ( [PERSON] ) честь та гідність, тим самим [PERSON] завдає шкоди її фізичному та психологінчному здоров`ю. Факти систематичних знущань та домашнього насильства підтверджуються постановами Охтирського міськрайонного суду Сумської області. Застосованих по відношенню до [PERSON] заходів виявилося не достатньо, остання продовжує вчиняти домашнє насильство, психологічний тиск, висловлюючи погрози фізичної розправи, залякуючи, а також завдаючи побиття, стусани. Її (заявниці) стан здоров`я потребує відновлення та спокою, поряд з тим існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON] постійно її ображає, кричить на неї, тому просить винести обмежувальний припис стосовно [PERSON] , але строком не на шість місяців, як вказано в її ( [PERSON] ) заяві, а стоком на один місяць. Представник заявниці адвокат Гаранжа М.О. в судовому засіданні заяву підтримала, просить винести обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на один місяць. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що її мати [PERSON] хвора і потребує постійного догляду. Вона ( [PERSON] ) проживає разом з матір`ю та здійснює за нею догляд, насильство щодо матері не вчиняє. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ч. 1 ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про\~видачу обмежувального\~припису може\~бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України\~"Про запобігання та протидію домашньому насильству". Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст.\~350-4\~ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно ч. 1\~ст.\~350-6\~ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Як визначає положення ч. 1 ст. 1\~ЗУ «Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству» домашнє насильство\~-\~діяння (дії\~або бездіяльність)\~фізичного,\~сексуального,\~психологічного або\~економічного насильства,\~що вчиняються\~в сім`ї\~чи в\~межах місця\~проживання або\~між родичами,\~або між\~колишнім чи\~теперішнім подружжям,\~або між\~іншими особами,\~які спільно\~проживають (проживали)\~однією сім`єю,\~але не\~перебувають (не\~перебували)\~у родинних\~відносинах чи\~у шлюбі\~між собою,\~незалежно від\~того,\~чи проживає\~(проживала)\~особа,\~яка вчинила\~домашнє насильство,\~у тому\~самому місці,\~що й\~постраждала особа,\~а також\~погрози вчинення\~таких діянь;\~психологічне насильство\~-\~форма домашнього\~насильства,\~що включає\~словесні образи,\~погрози,\~у тому\~числі щодо\~третіх осіб,\~приниження,\~переслідування,\~залякування,\~інші діяння,\~спрямовані на\~обмеження волевиявлення\~особи,\~контроль у\~репродуктивній сфері,\~якщо такі\~дії або\~бездіяльність викликали\~у постраждалої\~особи побоювання\~за свою\~безпеку чи\~безпеку третіх\~осіб,\~спричинили емоційну\~невпевненість,\~нездатність захистити\~себе або\~завдали шкоди\~психічному здоров`ю\~особи; кривдник\~-\~особа,\~яка вчинила\~домашнє насильство\~у будь-якій\~формі; обмежувальний\~припис стосовно\~кривдника -\~встановлений у\~судовому порядку\~захід тимчасового\~обмеження прав\~чи покладення\~обов`язків на\~особу,\~яка вчинила\~домашнє насильство,\~спрямований на\~забезпечення безпеки\~постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно ст. 26\~ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом\~визначаються один\~чи декілька\~таких заходів\~тимчасового обмеження\~прав кривдника\~або покладення\~на нього\~обов`язків:\~1)\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; 2)\~усунення перешкод\~у користуванні\~майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; 3)\~обмеження спілкування\~з постраждалою\~дитиною; 4)\~заборона наближатися\~на визначену\~відстань до\~місця проживання\~(перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; 5)\~заборона особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею; 6)\~заборона вести\~листування,\~телефонні переговори\~з постраждалою\~особою або\~контактувати з\~нею через\~інші засоби\~зв`язку особисто\~і через\~третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ч. 3 ст. 26\~ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1\~ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Вирішуючи питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису, суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №363/3496/18 (провадження №61-4830св19), від 26 вересня 2019 року у справі №452/317/19-ц (провадження №61-12915св19), від 17 червня 2020 року у справі №509/2131/18 (провадження №61-271св19), від 23 грудня 2020 року у справі №753/17743/19 (провадження №61-23053св19), від 24 лютого 2021 року у справі №570/2528/20 (провадження №61-16103св20), від 9 лютого 2022 року у справі №607/10853/21 (провадження №61-20491св21). Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 року у справі №754/11171/19. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 30.03.2000 р. Згідно довідки ОСББ «Світанок» № 48 від 25.04.2023 р. [PERSON] проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] та має склад сім`ї: дочка - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки сімейного лікаря [PERSON] від 27.04.2023 р. [PERSON] хворіє гіпертонічною хворобою ІІІ ст., стан після перенесеного інфаркту головного мозку (05.2021 р.) з елементами моторної афазії. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] неодноразово зверталася до органів Національної поліції України з приводу неправомірної поведінки щодо неї з боку її доньки [PERSON] . Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.12.2022 р. по справі № 583/1329/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. У вказаній постанові суд встановив, що [PERSON] вчинила домашнє насильство, а саме: 12.11.2022 року о 07.00 год. у квартирі за адресою [ADDRESS] [PERSON] ображала нецензурною лайкою свою матір, внаслідок чого завдала шкоди її психічному здоров`ю. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.01.2023 р. по справі № 583/65/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У вказаній постанові суд встановив, що [PERSON] вчинила домашнє насильство, а саме: 30.10.2022 року о 08.00 год. у квартирі за адресою [ADDRESS] [PERSON] ображала нецензурною лайкою свою матір, внаслідок чого завдала шкоди її психічному здоров`ю. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2023 р. по справі № 583/1654/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. У вказаній постанові суд встановив, що [PERSON] вчинила домашнє насильство, а саме: 12.11.2022 року о 07.00 год. у квартирі за адресою [ADDRESS] [PERSON] ображала нецензурною лайкою свою матір та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого завдала шкоди її психічному здоров`ю. Частиною шостою статті 82\~ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 17.04.2023 р. вона приїхала з Канади в м. Охтирка, де вона зареєстрована і де знаходиться її житло. В м. Охтирці вона ( [PERSON] ) зустріла свою знайому [PERSON] , з якою вона раніше працювала на одному підприємстві. [PERSON] стала плакати та говорити, що не хоче йти додому, бо вдома неприємності, щось нехороше. При цьому [PERSON] погано балакала через інсульт. Вона ( [PERSON] ) вирішила з`ясувати причини такого стану [PERSON] та пішла з нею додому до [PERSON] . Коли вони прийшли до квартири, де приживає [PERSON] , то побачили там її дочку - [PERSON] , яка лежала над тазом та «рвала». На кухні було брудно, все у плісняві. [PERSON] стала грубо звертатися до матері та кричати на неї. Щоб захистити [PERSON] від такої поведінки дочки, вона ( [PERSON] ) звернулася до голови ОСББ, але останній сказав їй, що нічого не вийде, так як було 7 чи 8 викликів до поліції, але це нічого не змінило. Після цього вона разом з [PERSON] звернулися до поліції, де їм рекомендували звернутися за безоплатною юридичною допомогою до центру вторинної правової допомоги, де допомогли написати заяву до суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її сестра - [PERSON] хворіє та не може сама перебувати в квартирі, за нею повинен бути щоденний догляд. Між [PERSON] та її дочкою [PERSON] відбуваються сварки, але сварки є в будь-якій сім`ї. [PERSON] доглядає за матір`ю і якщо суд винесе щодо неї обмежувальний припис, то нікому буде доглядати за заявницею. Надані до суду докази підтверджують факти неодноразового вчинення щодо [PERSON] психологічного насильства з боку [PERSON] , їх тривалий характер. Отже є достатні підстави вважати, що в даному випадку наявні високі ризики вірогідності продовження чи повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до своєї матері - [PERSON] , а тому може призвести до настання тяжких наслідків його вчинення. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із вказаною заявою і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . На підставі досліджених доказів, а саме звернень [PERSON] щодо вчинення домашнього насильства до правоохоронних органів, результатів вирішення таких звернень, показів свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтверджують факт застосування психологічного насильства, та свідчать про існування високого рівня вірогідності продовження чи повторного його вчинення, настання тяжких наслідків щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними, суд дійшов висновку, що на [PERSON] необхідно покласти деякі обов`язки на термін 1 місяць. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів стосовно кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї особи. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Таким чином суд дійшов висновку, що видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявниці від домашнього насильства, буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у цій конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника. Суд звертає увагу на те, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. За таких обставин суд, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявниці щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вважає, що вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису у вигляді зазначених нею заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч.4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Відповідно до ч.2\~ст. 350-8 ЦПК України\~про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч.3\~ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved