Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

28 лютого 2023 року представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , з яким укладено договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829. Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу за вищевказаною адресою. З 01.01.2020 по 01.01.2023 щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем до сплати нараховується: з 01.01.2020 146,46 грн; з 01.07.2020 168,30 грн; з 01.01.2023 234,50 грн; з 01.02.2021 215,91 грн; з 01.01.2022 253,97 грн; з 01.01.2023 233,55 грн за послуги з розподілу природного газу. Станом на 01 лютого 2023 року сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу відповідача становила 7788,06 грн. АТ «Полтавагаз» виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, у свою чергу відповідач ухиляється від сплати наданих послуг. У зв`язку з тим, що відповідач не здійснює своєчасну оплату за надані послуги з розподілу природного газу, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги природного газу за період з січня 2020 року по січень 2023 року включно в сумі 7788,06 грн та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 27.03.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 19.04.2023, яке за клопотанням представника позивача було відкладене на 08.05.2023. 07 квітня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив повістю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] не підписував заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), тому дана заява є сфальсифікованою. Також, [PERSON] зазначає, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, плановий місячний\~об`єм споживання\~ визначений\~в установленому\~главою\~4\~розділу\~IX\~цього Кодексу\~порядку плановий\~об`єм (обсяг)\~споживання природного\~газу по\~об`єкту побутового\~споживача,\~який за\~договором розподілу\~природного газу\~розраховується за\~лічильником газу,\~що дійсно\~затверджено Постановою\~Національної комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~30.09.2015\~№2494,\~зареєстровано в\~Міністерстві юстиції\~України 06\~листопада 2015\~року за\~№1379/27824\~та відповідає\~дійсності.\~ Відповідно до статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України, де все це передбачено. А відповідно до статті 117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Тобто, стаття 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» статті 117 Конституції України не відповідає. Також відповідач звертав увагу на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.08.2023 у справі №546/462/21, якою було скасовано судовий наказ про стягнення з нього заборгованості у сумі 1887,00 грн (а.с. 46-47). У судовому засіданні 08 травня 2023 року представниця позивача Клименко М.О. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що отримує послуги із газопостачання та здійснює оплату за спожитий газ відповідно до показників лічильника. Вказав, що не підписував заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), а підпис його на цій заяві є підробленим. Вважає нарахування заборгованості за розподіл природного газу незаконною та просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши представницю позивача та відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов АТ ОГС «Потавагаз» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність, зокрема щодо розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с. 7-8). Відповідач [PERSON] , ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, приєднався до умов Договору, особисто підписавши заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) 18.02.2016 (а.с. 26). Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким є АТ « Оператор газорозподільчої системи «Полтавагаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1. Договору). Відповідно до пункту 1.2. договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс газорозподільчих систем). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (пункт 2.3 Договору). Відповідно до пунктів 6.1.- 6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до картки абонента АТ «ОГС «Полтавагаз» споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56ХМ26J21000839С, о/р 21000839 як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] (а.с. 22). Тобто відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , номер особового рахунку [NUMBER] . Як вбачається з розрахунку нарахування та заборгованості за послуги розподілу природного газу абонента [PERSON] , заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по січень 2023 року включно складає 7788,06 грн. (а.с. 22). 11 січня 2023 року позивач направляв на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити вартість наданих послуг з розподілу природного газу в сумі 7788,06 грн, яку [PERSON] отримав 11.01.2023 (а.с. 23, 24, 25). Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.08.2021 скасовано судовий наказ від 04.06.2021 у справі за № 546/462/21, яким стягнуто із [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за розподілений природній газ в сумі 1887,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 227,00 грн (а.с. 28). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Суд зазначає, що правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано\~Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494\~\~(далі - Кодексом ГРМ),\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього\~Кодексу, згідно з якимоператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 15 червня 2017 року № 778 ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Горішні Плавні, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського, Кременчуцького районів та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області), де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «ПОЛТАВАГАЗ». Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави\~3\~розділу\~VІ\~цього\~Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в\~розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498\~(далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). Таким чином між сторонами існують договірні правовідносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Щодо заперечення відповідачем факту підписання заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) 18.02.2016 суд зазначає, що відповідач [PERSON] не надав суду жодного належного та достатнього доказу, який спростовував би факт підписання ним вказаної заяви. Також відповідачем не було заявлене клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою встановлення справжності підпису на зазначеному вище документів. До того ж суд зазначає, що прийняття пропозиції позивача відповідачем щодо укладення договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також оплатою вартості спожитого газу постачальнику, що відповідач особисто підтвердив у судовому засіданні. Приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. [PERSON] отримував послуги з постачання природного газу, оплачував їх, та відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачував вартість отриманих ним послуг. Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 (з змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 по 01.07.2020 в розмірі 1,14 грн за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 по 1,308 грн. за 1 куб. м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП № 2460 від 16.12.2020 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу\~у розмірі 1,93 грн за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ); зазначена постанова набрала чинності з 01 січня 2021 року. Постановою № 129 від 30.01.2021 було внесено зміни в попередню постанову та зазначено наступне - «1) в абзаці другому пункту 1 цифри «1,93» замінити цифрами «1,78». Вказана вище постанова набрала чинності 01.02.2021\~. Постановою НКРЕКП № 2764 від 22 грудня 2021 року, яка набрала чинності 01.01.2022, встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ). Таким чином, за період з січня 2020 року по січень 2023 року включно, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 7 788,06 грн. Відповідач зазначеного розрахунку не спростував та своїх розрахунків не навів. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги- послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями комунальних послуг, послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу, фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що [PERSON] приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату не здійснював. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд не приймає до уваги доводи [PERSON] щодо нормативно-правового акту, який регулює питання газорозподільних систем, а саме щодо його реєстрації у порядку, який не відповідає чинному законодавству та суперечить Конституції України, оскільки зазначене питання не є предметом розгляду даної справи та не відноситься до юрисдикції Решетилівського районного суду Полтавської області. Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про наявність в матеріалах справи ухвали суду про скасування судового наказу, суд зазначає, що розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 1321 від 13.02.2023 позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2457,00 грн (а.с. 1). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~164\~ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Так, з матеріалів справи встановлено, що 18.08.2021 Решетилівським районним судом постановлено ухвалу про скасування судового наказу, виданого 04.06.2021 Решетилівським районним судом, про стягнення із [PERSON] на користь АТ «ОГС «Полтавагаз» заборгованості за розподілений природний газ (а.с. 28). Також, з ухвали суду від 18.08.2021 встановлено, що судовим наказом було стягнуто з [PERSON] на користь АТ «ОГС «Полтавагаз» судові витрати в сумі 227,00 грн. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі на користь позивача у розмірі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved