Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою в якій просить позбавити бітьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] є онуком позивача та сином її дочки - [PERSON] .. У лютому 2021 року відповідач залишила сина з позивачем, поїхала зі своїм цивільним чоловіком до міста Горішні Плавні та припинила брати участь в матеріальному утриманні дитини, повністю усунулась від виховання сина та спілкування з ним. На початку 2022 року вона переслала на утримання дитини 2000 грн., повідомила позивача, що скоро народжує і в подальшому перестала спілкуватись з нею. Жодного разу з початку 2022 року відповідач не телефонувала сину, не цікавилась його життям та здоров`ям. В зв`язку із зазначеним, позивач змушена звернутись з даною позовною заявою до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснила, що є бабою малолітнього [PERSON] , відповідач - її донькою. Коли дитині виповнився один місяць, мати покинула на неї сина і поїхала із новим співмешканцем в м. Горішні Плавні. Там минулого року народила іншу дитину. А першим сином взагалі не цікавиться, не навідується, матеріальної допомоги не надає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно сина. Вказала, що не має бажання здійснювати догляд за дитиною, її не цікавить подальша доля дитини. Представник третьої особи виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради, в судовому засіданні підтримав позов. Від представника виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі та вирішити питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав з урахуванням доведеності в її діях свідомого ухилення від покладених на неї юридичних обов`язків по вихованню дитини. Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився - [PERSON] , батьками якого значаться [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с. 9;42). З довідки від 28 листопада 2022 року та довідки-характеристики виданих Дмитрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області встановлено, що позивач - [PERSON] , обліковується та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , ніде не працює. Компрометуючими матеріалами у відношенні [PERSON] сільська рада не відає (а.с.10; 43). З актів обстеження умов проживання складених 11 листопада 2022 року та 10 квітня 2023 року вбачається, що за дресою місця проживання позивача, а саме: [ADDRESS] також проживає її онук - [PERSON] , [INFO] , умови проживання дитини задовільні, в будинку тепло, чисто, кімната мебльована, є достатній запас продуктів харчування, для дитини є ліжечко, одяг відповідно до віку та сезону, іграшки відповідно до віку. Створені всі умови для належного розвитку та виховання дитини. [PERSON] фактично здійснює догляд за дитиною, мати - [PERSON] проживає в м.Горішні Плавні із співмешканцем та новонародженою дитиною. Старшим сином не цікавиться (а.с.12;46). Відповідно до відповіді, на запит сільської ради, КНП «Знам`янського міського центру первинної медико-санітарної допомоги» Знам`янської міської ради, дитина - [PERSON] , [INFO] , має загальний задовільний стан, психомоторний і фізичний розвиток за віком, щеплення за віком відсутні. На плановий огляд з`являється рідко, за рекомендаціями по телефону з дитиною звертається бабуся. При відвідуванні дитини вдома матері не було. Доглядом за дитиною займається виключно бабуся (а.с.47). Відповіді, надані на запит сільської ради, КУ «Центр надання соціальних послуг» Кропивницького району Кіровоградської області та Інформація з Знам`янського відділу з питань призначення та виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації свідчать про те, що [PERSON] отримувала державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми в розмірі 2874 грн. 54 коп., державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми (одиноким матерям) в розмірі 558 грн. 16 коп.. [PERSON] , отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 1720 грн. та державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми (одиноким матерям) в розмірі 950 грн. 72 коп.. На обліку в центрі зайнятості ні позивач ні відповідач не перебувають (а.с.40;41;44). Крім того, згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , виходячи з того, що мати самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Під час судового розгляду встановлено, що мати - [PERSON] тривалий час не опікується сином, його життям не цікавиться, не проявляє до нього інтересу, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, взагалі не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Відповідач самоусунулась від виховання малолітнього сина, фактично переклавши свої батьківські обов`язки на позивача. Судом не встановлено об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, його медичний догляд та лікування, спілкування з сином в обсязі, необхідному для його нормального розвитку, тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені фактори, як окремо так і в сукупності, явно свідчать про свідоме тривале ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] та є наслідком винної поведінки з її боку через свідоме нехтування своїми зобов`язаннями, покладеними на неї положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітнього сина. До того ж і факт визнання відповідчем позовних вимог свідчить про небажання останньої в подальшому приймати участь у вихованні свого сина. Зазначене вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved