Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 серпня 2020 року, о 13 год. 00 хв., на 32 кілометрі +500 метрів автомобільної дороги М-06 (сполучення Київ-Чоп), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes, номерний знак [NUMBER] , яким керувала водій [PERSON] та автомобіля Volvo, номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ "РТМ-УКРАЇНА". Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 вересня 2020 року по справі № 369/10543/20 відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" та ТОВ "РТМ-УКРАЇНА" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" 93367аое від 20 липня 2020 року. Згідно вказаного договору позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Volvo, номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ "РТМ-УКРАЇНА". Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля Volvo, номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ "РТМ-УКРАЇНА", визнано страховим випадком, проведено розрахунок та виплачено страхове відшкодування. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 205 545 грн. 99 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 704836 від 15 вересня 2020 року. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки Mercedes, номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "УПСК" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4380161, то останнім сплачено на користь позивача суму страхового відшкодування в частині ліміту в розмірі 99 000 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення № 12954 від 02.04.2021 року. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вважає, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь позивача різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за Договором страхування в розмірі: 205 545 грн. 99 коп. та сумою страхового відшкодування сплаченою ПрАТ "УПСК" за полісом № АО4380161 в розмірі: 99 000 грн. 00 коп. Вартість різниці дорівнює: 106 545 грн. 90 коп. Просить стягнути з [PERSON] , на, користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 106 545 (сто шість тисяч п`ятсот сорок п`ять.) грн. 90 коп. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі: та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~була повідомлена\~належним чином.\~Ухвалою Тячівського\~районного суду\~ Закарпатської\~області від\~28\~квітня 2023\~року було\~задоволено клопотання\~представника відповідача\~про проведення\~судового засідання\~в режимі\~відеоконференцзв`язку.\~Однак,\~представник відповідача\~04\~травня 2023\~року,\~о 11\~год.\~00\~хв.\~не активувала\~технічні засоби\~та не\~вийшла на\~зв`язок.\~Крім цього,\~представник відповідача\~подала клопотання про поновлення строку для подання відзиву, однак суд не вбачає жодних підстав для задоволення даного клопотання. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2023 року справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до [PERSON] про відшкодування шкоди прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній та призначено судове засідання. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 20 липня 2020 року між АТ "СК "АРКС" та ТОВ "РТМ-Україна" був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 933678а0е, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Volvo ХС90, номерний знак [NUMBER] (а.с. 6-20). Із постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року відомо, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на неї грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за те, що вона 24 серпня 2020 року, о 13 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz E 220, державний номерний знак [NUMBER] , на 32 кілометрі +500 метрів автомобільної дороги М-06 (сполучення Київ-Чоп), не вибрала безпечної швидкості, не дотрималася безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем, який стояв попереду OpelVectra, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та внаслідок відкату здійснив зіткнення з автомобілем HyundaiSonata, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , автомобіль внаслідок відкату здійснив зіткнення з автомобілем Volvo XC 90, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , після чого вказаний автомобіль Volvo XC 90 внаслідок відкату здійснив зіткнення з автомобілем RenaultDuster, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , в\~результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки (а.с. 4-5). Згідно заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 28 серпня 2020 року, ТОВ "РТМ-Україна" звернулося до АТ "СК "АРКС" із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із страховим випадком, що стався 24 серпня 2020 року із застрахованим автомобілем Volvo ХС90, номерний знак [NUMBER] (а.с. 22-23). Із акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 28 серпня 2020 року та рахунку № [NUMBER] від 02 вересня 2020 року відомо, що вартість ремонту автомобіля Volvo ХС90, номерний знак [NUMBER] , становить 205 545 грн. 99 коп. (а.с. 25-28). Згідно страхового акту № ARX2621986 від 14 вересня 2020 року подію, що мала місце 24 серпня 2020 року за участю автомобіля Volvo ХС90, номерний знак [NUMBER] , визнано страховим випадком і визначено розмір страхового відшкодування в сумі 205 545 грн. 99 коп. (а.с. 29-30). Із платіжного доручення № 704836 від 15 вересня 2020 року відомо, що ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" перерахувала ТОВ "Віннеравтомотів" суму страхового відшкодування в розмірі 205 545 грн. 99 коп. (згідно акту № ARX2621986 від 14 вересня 2020 року) (а.с. 31). Згідно платіжного доручення № 12954 від 02 квітня 2021 року відомо, що ПрАТ "УПСК" перерахувала ПАТ "Страхова компанія "АРКС" суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн. 00 коп. (за автомобіль з номерним знаком [NUMBER] ) (а.с. 32). V. Оцінка Суду. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого ТОВ "РТМ-Україна" пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача суд приймає за основу рахунок № [NUMBER] від 02 вересня 2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo ХС90, номерний знак [NUMBER] , становить 205 545 грн. 99 коп. ПрАТ "УПСК" перерахувала ПАТ "Страхова компанія "АРКС" суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн. 00 коп. (за автомобіль з номерним знаком [NUMBER] ). Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить 106 545 грн. 90 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 684 гривні 00 копійок.

Outcome: approved