Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить розірвати шлюбу, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 20.08.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис номер 1133. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 20.08.1994 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис номер 1133. Від цього шлюбу у сторін народилась дитина, [PERSON] , [INFO] , станом на сьогоднішній день вона є повнолітньою. Неповнолітніх дітей немає, однак, відповідач відмовляється з`явитись до органів РАГСу для подання спільної заяви про розірвання шлюбу. Спільне з відповідачем життя, не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить позивачу уявленням про сім`ю. Також, на цьому підґрунті між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент, спільне господарство разом не ведеться. Тому позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його законним інтересам, які мають істотне значення. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Крушинська А.А., повідомлялися про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надали суду заяву, з якої вбачається, що сторона позивач просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 11 квітня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.08.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис номер 1133. (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 06.12.2005 р.). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала, з вимогами позову погодилася. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернення з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved