Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, третя особа [PERSON] про встановлення факту спільного проживання, зміни черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті, якого. відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Його мати - [PERSON] в межах шестимісячного строку звернулась до державного нотаріуса Вишневій міської державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини. Проте оформити спадкове майно не встигла, оскільки [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 2/3 частки квартири [ADDRESS] . В Вишневій міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 45 за 2014 рік. Щоб прискорити процедуру оформлення спадщини та зекономити грошові кошти на оформлені між Позивачем та його братом - [PERSON] була домовленість, що спадкове майно буде оформлюватись на нього. У зв`язку з чим його брат [PERSON] в межах шестимісячного строку звернувся до державного нотаріуса Вишневій міської державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини. Проте, оформити спадкове майно ми не встигли, оскільки [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 2/3 частки квартири [ADDRESS] . В межах шестимісячного строку позивач звернувся до державного нотаріуса Вишневій міської державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини, але державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на частку в спадковій квартирі, оскільки у померлого брата є син [PERSON] , і який за законом є спадкоємцем першої черги, а позивач є спадкоємцем другої черги за законом, та рекомендував звернутися з позовом про встановлення факту спільного проживання зміни черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно та визнання права власності до суду. Позивач зазначає, що за останні роки життя його брата, син [PERSON] не спілкувався з померлим батьком, не надавав йому допомоги, не доглядав за ним та навіть не приймав фінансової участі у похоронах. Весь час після смерті їх батьків про його брата - [PERSON] опікувався він та його дружина, спілкувалися з ним, надавали поради, сплачували комунальні послуги, прибирали приміщення, купували продукти, готували їжу, облаштовували його побут, робили ремонт в квартирі оскільки [PERSON] неспроможний був самостійно забезпечувати свої потреби так як він ніде не працював, а його пенсія була замала та крім всього він хворів на алкоголізм, потребував лікування, страждав депресіями мав необхідність у психологічній підтримці. Посилаючись на наведене, просив суд встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2014 року по 08 грудня 2017 року. 3мінити [PERSON] черговість одержання права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , перевивши [PERSON] із другої черги спадкоємців за законом до числа спадкоємців першої черги за законом. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/3 частину квартири, яка заходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.12.2018 року витребувано у Вишневої міської державної нотаріальної контори належним чином посвідченої копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 19.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Протокольною ухвалою суду від 21.02.2019 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . 13.03.2019 року на виконання ухвали суду від 03.12.2018 року надійшли матеріали спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 08.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив. 18.11.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 11.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. 06.10.2020 року від представника третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо позову. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 29.12.2020 року № 1023 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, справу передано судді Ковальчук Л.М. Ухвалою суду від 31.12.2020 року справу прийнято до провадження та розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представники Вишневої міської ради Бучанського району Київської області та Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від їх представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, просила суд відмовити в позові в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується, копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 2/3 частки квартири [ADDRESS] . В межах шестимісячного строку позивач звернувся до державного нотаріуса Вишневій міської державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини, але державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на частку в спадковій квартирі, оскільки у померлого брата є син [PERSON] , і який за законом є спадкоємцем першої черги, а позивач є спадкоємцем другої черги за законом, та рекомендував звернутися з позовом про встановлення факту спільного проживання зміни черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно та визнання права власності до суду. Позивач зазначає, що за останні роки життя його брата, син [PERSON] не спілкувався з померлим батьком, не надавав йому допомоги, не доглядав за ним та навіть не приймав фінансової участі у похоронах. Весь час після смерті їх батьків про його брата - [PERSON] опікувався він та його дружина, спілкувалися з ним, надавали поради, сплачували комунальні послуги, прибирали приміщення, купували продукти, готували їжу, облаштовували його побут, робили ремонт в квартирі оскільки [PERSON] неспроможний був самостійно забезпечувати свої потреби так як він ніде не працював, а його пенсія була замала та крім всього він хворів на алкоголізм, потребував лікування, страждав депресіями мав необхідність у психологічній підтримці. На підтвердження цих фактів позивачем надано копію виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, копії розрахункових документів (чеків) по сплаті комунальних послуг, копію заяви №306736832301 на отримання дружиною позивача кредиту для здійснення ремонту та довідку від банку ПУМб про погашення кредиту від 01.03.2017р. № К25-50.4/36, копію чеків про придбання будівельних матеріалів та ванни, копію видаткової накладної № Ррз/02-0414385 від 09.09.2016р., копію видаткової накладної Рнк/02-0060694 від 19.11.2016р., копію Довідки № 5332 від 06.08.2018р., копію Акту від 08.08.2018р., копію документів які свідчать про розмір пенсії померлого, копія свідоцтва на поховання на ім`я Позивача, копії договору про надання ритуальних послуг. Відповідно до довідки № 5332 від 06.08.2018 року Виконавчого комітету Вишневої міської ради Позивач- [PERSON] зі своєю родиною достатньо тривалий час проживав разом з померлим братом [PERSON] і вів спільне господарство з 2014 року по день його смерті [INFO] . Допитаний в якості свідка [PERSON] , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] з 2006-2007 року, він проживав по [ADDRESS] . Він любив трохи випити, але був спокійною людиною, він мешкав за вищезазначеною адресою разом з позивачем, його дружиною і онуком [PERSON] . Ніколи не бачив [PERSON] з дружиною та його сином. Від позивача свідок дізнався, що [PERSON] помер, та був на його похованні. Допитаний в якості свідка [PERSON] , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом померлого [PERSON] , він проживав разом з братом [PERSON] та його дружиною у м.Вишневому, його дружина та діти проживають окремо в с.Тарасівка, з ними померлий не спілкувався і не бачився протягом 10 років. [PERSON] вживав спиртні напої, а тому потребував сторонньої допомоги, а саме догляду та грошей. Свідок був на похоронах і бачив там тільки позивача, його дружину та дітей. Допитана в якості свідка [PERSON] , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою померлого, [PERSON] постійно проживав з батьками, а потім з братом позивачем по справі та його сім`єю, померлий вживав спиртні напої, свідок бачила його раз у тиждень або раз в місяць . В померлого буда дружина та діти, але свідок ніколи не бачила їх разом. Дізналася про смерть [PERSON] від дружини позивача [PERSON] . Похованням займався позивач зі своєю сім`єю. Допитана в якості свідка [PERSON] , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою та знає померлого з дитинства. Він постійно проживав з батьками, а потім з братом позивачем по справі та його сім`єю. Вживав спиртні напої. Свідку відому, що в померлого є дружина та діти, однак вона їх не знає та ніколи не бачила. Про смерть [PERSON] дізналася від сусідів. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини того, що позивач [PERSON] разом з [PERSON] постійно проживали однією сім`єю у квартирі за адресою: [ADDRESS] до часу відкриття спадщини - [INFO] , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовну заяву в частині встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з спадкодавцем на момент відкриття спадщини слід задовольнити. Стосовно вимог позивача про визнання права власності на спадщину та зміну черговості права на спадкування суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 1215 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Частиною 2 ст. 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. (ст. 1262 ЦК України). Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 401/2614/17 наголосив, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, привітання зі святами тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. ВС підкреслив, що тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції, як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами, як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом у межах певної черги, впливають так юридичні факти, як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги. Встановивши, що позивач не довів належними і допустимими доказами наявність всіх вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у нього могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті особи разом із спадкоємцем першої черги. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволені вимоги про зміну черговості у спадкуванні то і не підлягає і задоволенню вимога про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: partial