Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

30.01.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студенткою денної форми навчання 1-го курсу Національного університету «Острозька академія» спеціальності «Українська мова та література». Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі\~1/4\~частини від\~всіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно на утримання доньки на період її навчання. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала на адресу суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02 квітня 2020 року, згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/64/20. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції, актовий запис № 12. Анна є студенткою денної форми навчання 1-го курсу Національного університету «Острозька академія» спеціальності «Українська мова та література» (довідка № 22/160 від 04.10.2022 року). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На думку суду, з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд враховує те, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову, тому суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved