Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 104047,17 дол. США, що за курсом 23,50 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.04.2015 року складає 2445108,47 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.07.2008 року між банком та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № MKL6GA0000000021, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 49010,38 дол. США на термін до 28.07.2028 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач н здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 03.04.2015 року заборгованість [PERSON] становить 104047,17 дол. США, яка складається з наступного: 27259,98 дол. США, 5,87 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 71816,56 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 10,64 дол. США штраф (фіксована частина), 4954,12 дол. США штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язання за договором № MKL6GA0000000021 від 30.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором № MKL6GA0000000021. Згідно п. 6 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Проте, вимога що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання залишена без задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Дубровська О.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача подала до суду заяву згідно якої просила розглянути справу у її відсутності, та у відсутності позивача, у задоволенні позову до [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах\~заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено згідно матеріалів справи,30.07.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKL6GA0000000021, згідно умов якого банк надав позивачу кредитні на строк з 30.07.2008 року по 28.07.2018 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 61017,98 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобов`язався повернути кредит згідно порядку та визначені договором. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 03.04.2015 року заборгованість [PERSON] становить 104047,17 дол. США, яка складається з наступного: 27259,98 дол. США, 5,87 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 71816,56 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 10,64 дол. США штраф (фіксована частина), 4954,12 дол. США штраф (процентна складова). [PERSON] не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст. ст. 12,12 ЦПК України. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями\~ЦК України. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій\~осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та\~обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав\~та\~обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Згідно зі\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору\~становлять\~умови\~(пункти),\~визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1.1.2.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В силу положень\~ЦК договірні зобов`язання є\~обов`язковими\~для\~виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом. За приписами ст. 629 ЦК України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності і передбачає обов`язковість виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст.ст.\~610,\~611,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Факт несплати відповідачем [PERSON] грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що\~відповідачем\~не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ\~КБ «Приватбанк»\~заборгованості згідно кредитного договору № MKL6GA0000000021 від 30.07.2008 року\~підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача слід суму заборгованості за кредитним договором в\~розмірі\~ 104047,17 дол. США, яка складається з наступного: 27259,98 дол. США, 5,87 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 71816,56 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 10,64 дол. США штраф (фіксована частина), 4954,12 дол. США штраф (процентна складова). Стосовно заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно п. 16 вказаного договору сторони визначили, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № MKL6GA0000000021 від 30.07.2008 року. 21.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № MKL6GA0000000021 від 30.07.2008 року. При цьому, згідно умов вищевказаної додаткової угоди було змінено строки повернення кредиту у разі порушення термінів оплати, а саме п. 8.1.2 кредитного договору було передбачено, що у разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1 (в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів, в той же час згідно п. 1.5. додаткової угоди № 1 до кредитного договору сторони узгодили згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦК України, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобов"язань, передбачених у Графіку погашення кредиту понад 30 днів терміном погашення кредиту, зазначеним в п. 1.2 договору є 31 день з моменту такого порушення. Згідно п. 13 договору поруки сторони узгодили, що зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Разом з тим, змінюючи умови кредитного договору при укладенні додаткової угоди № 1 від 21.10.2013 року до кредитного договору № MKL6GA0000000021 від 30.07.2008 року, до договору поруки від 30.07.2008 року не було внесено змін і доповнень щодо предмету договору поруки, зокрема, щодо укладеної додаткової угоди № 1 від 21.10.2013 року. Частиною першою цієї статті (у редакції, чинній на момент укладання Договору поруки) було передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 910/13109/18, а також у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/7389/17 та від 29.05.2019 у справі № 910/11429/18 зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і узгодженою у спосіб, передбачений договором поруки. А тому враховуючи, що банком та позичальником змінено умови зобов"язання за кредитним договором, зокрема в частині зменшення строку для повернення кредиту, у разі порушення строку виконання зобов"язань ( з визначених у договорі від 30.07.2008 року - 120 днів на визначених у додатковій угоді №1 від 21.10.2013 року- 30 днів), які не погоджені у відповідний спосіб, а саме шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору поруки, як це встановоено сторонами у п. 13 договору поруки, порука за договором поруки від 30.07.2008 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № MKL6GA0000000021 від 30.07.2008 року є припиненою, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги до [PERSON] до задоволення не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial