Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач подав до суду дану позовну заяву, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосвно їх сина - [PERSON] , [INFO] . Вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] є спільною дитиною позивача та відповідача. У грудні 2022 року відповідач залишила сина з позивачем, проживає окремо та припинила брати участь в матеріальному утриманні дитини, повністю усунулась від виховання сина та спілкування з ним. Жодного разу з грудня 2022 року відповідач позивачу не телефонувала, життям та здоров`ям дитини не цікавилась. В зв`язку із зазначеним, позивач змушений звернутись з даною позовною заявою до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно сина. Вказала, що не має бажання здійснювати догляд за дитиною, її нецікавить подальша доля дитини. Вона не бажала цієї вагітності і в подальшому після народження дитини переконалась, що не готова нести відповідальність за дитину. Представник третьої особи, в судовому засіданні підтримав позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З довідки від 20 січня 2023 року та довідки-характеристики виданих Дмитрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області встновлено, що позивач - [PERSON] проживає разом із сином - [PERSON] , [INFO] , без реєстрації та обліку за адресою: [ADDRESS] , ніде не працює. Компрометуючими матеріалами у відношенні [PERSON] сільська рада не відає (а.с.11; 28). З акту обстеження умов проживання складеного 09 лютого 2023 року вбачається, що умови проживання дитини за адресою [ADDRESS] , задовільні, в будинку тепло, чисто, є запас дров, кімната мебльована, є достатній запас продуктів харчування, для дитини є ліжечко, одяг відповідно до віку та сезону, візочок, ванночка, суміш та вода, памперси та засоби дитячої гігієни. Зі слів батька [PERSON] мати новонародженої дитини з початку 2023 року проживає окремо за іншою адресою, він самостійно доглядає за сином (а.с.12). Відповідно до медичної характеристики та відповіді, на запит сільської ради, КНП «Знам`янського міського центру первинної медико-санітарної допомоги» Знам`янської міської ради, дитина - [PERSON] має загальний задовільний стан, психомоторний і фізичний розвиток за віком, щеплення за віком. На плановий огляд та на щеплення, а також за рекомендаціями по телефону з дитиною звертається батько. При відвідуванні дитини вдома мати не приділяла ніякої уваги. Доглядом за дитиною займається виключно батько (а.с.13;30). Довідка-характеристика видана виконкомом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відповідь надана, на запит сільської ради, КУ «Центр надання соціальних послуг» Кропивницького району Кіровоградської області та Інформація з Знам`янського відділу з питань призначення та виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації свідчать про те, що [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання з [PERSON] , має дитину - [PERSON] .. Проте батьківських обов`язків по відношенню до сина вона не виконує, до дитини ставиться байдуже, відсутні елементи турботи, здоров`ям та розвитком сина не цікавиться. Під час спілкування проявляє психологічну нестабільність. Сім`я перебуває на обліку Центру з 08 грудня 2022 року, співпрацює з фахівцями із соціальної роботи. Мати має низький виховний потенціал, недостатньо розвинені навички догляду та виховання дитини, не приділяє увагу вихованню та розвитку дитини у зв`язку з тим, що проживає окремо від дитини та співмешканця. [PERSON] , отримує: державну соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. та державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми в розмірі 781 грн. 30 коп.. Крім того, з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року остання отримувала соціальну допомогу одиноким матерям в розмірі 576 грн., з 30 листопада виплати припинено згідно повідомлення про визнання батьківства (а.с.27;29;33). З довідок наданих Знам`янським управлінням Кропивницької філії Кіровоградського обласного центру зайнятості встановлено, що ні відповідач - [PERSON] , ні позивач [PERSON] , на обліку як безробітні не перебувають (а.с.31;32; 33). Крім того, згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Під час судового розгляду встановлено, що мати - [PERSON] тривалий час не опікується сином, його життям не цікавиться, не проявляє до нього інтересу, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, взагалі не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Відповідач самоусунулась від виховання малолітнього сина, фактично переклавши свої батьківські обов`язки на позивача. Судом не встановлено об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, його медичний догляд та лікування, спілкування з сином в обсязі, необхідному для його нормального розвитку, тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені фактори, як окремо так і в сукупності, явно свідчать про свідоме тривале ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] та є наслідком винної поведінки з її боку через свідоме нехтування своїми зобов`язаннями, покладеними на неї положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітнього сина. До того ж і факт визнання відповідчем позовних вимог свідчить про небажання останньої в подальшому приймати участь у вихованні свого сина. Зазначене вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. ЗЧастиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved