Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

10.01.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд поділити спільне майно подружжя, яке є\~об`єктом спільної\~сумісної власності,\~визнавши занею право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та припинити право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1073,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 28 лютого 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, 07.02.2023 року шлюб між подружжям було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Під час шлюбу, на спільні кошти за згодою позивачки вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано за відповідачем. Оскільки поділ спільної сумісної власності має кожний із подружжя у будь-який час та незалежно від стану шлюбу, то відповідно позивач і звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами [PERSON] повністю згоден, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Положення ст. 206 ЦПК йому зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема, судом встановлено, не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи, що сторони у справі з 28 лютого 2014 року по 07 лютого 2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя не склалося, тому рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2023 року шлюб між подружжям було розірвано. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.15). В період шлюбу,\~відповідно до\~копіїдоговору купівлі-продажу житлового будинку від 19.07.2016 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1540 подружжям було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який одноосібно було зареєстровано за відповідачем по справі [PERSON] , що підтверджується копією з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.07.2016 року (а.с.18,19,20). Ринкова вартість спірного будинку згідно звіту про оціночну вартість житлового будинку складає 60 900 грн. (а.с.21-31). Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч. 1\~ст. 3 Цивільного Кодексу України). Згiдно положень ст.5 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором. Відповідно до ст. 60 СК України якою встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, з матеріалів справи достовірно вбачається, що спірне майно набуте під час шлюбу є спільним майном подружжя, є спільною сумісною власністю та подружжя користується рівними правами на це майно. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (неподільна річ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Статтею 71 СК України передбачено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку та інше, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами під час шлюбу та ведення спільного господарства житловий будинок з надвірними будівлями є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, беручи до уваги, що відповідач по справі повністю визнав позовні вимоги позивача, суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя у спільному майні, визнавши за позивачем право власності на частину спірного житлового будинку без виділення її в натурі. Питання розподілу судових витрат між подружжям судом не вирішується, оскільки позивач [PERSON] судові витрати залишила за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved