Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на час його навчання, щомісяця, починаючи з дня подачі цієї заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно з рішенням Орджонікідзевського міського суду по справі №2-316/2008 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття. Позивач досяг повноліття [INFO] . Позивач є учнем ДПТНЗ "Покровський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів", початок навчання з 01.09.2022. У зв`язку зі здобуттям освіти позивач потребує батькової матеріальної допомоги, оскільки допомога, яку надає мати - [PERSON] , не в повній мірі задовольняє повсякденні потреби: придбання навчальної літератури, посібників, тощо. Не маючи можливості утримувати себе самостійно, або за допомогою матері, позивач потребує матеріальної допомоги від батька у вигляді аліментів на час навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, за умови, що буде продовжувати навчання. Ці кошти потрібні саме для належного отримання освіти. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача та його представника, надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні його позовних вимог за необґрунтованістю. Посилається на те, що позивач знаходиться за межами країни, навчається дистанційно. Третя особа в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач по справі - [PERSON] має сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). На даний час [PERSON] є учнем у ДПТНЗ «Покровський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів», початок навчання з 01 вересня 2022 року по 22 лютого 2024 року. Вказана обставина підтверджується довідкою директора №02/394 від 21.09.2022 року (а.с.5). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені у відзиві та в судовому засіданні щодо не визнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються стабільними поясненнями представника позивача, наданими нею доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Зазначені доводи представника відповідача можуть бути лише підставою для зменшення розміру аліментів, але ніяким чином не звільнення, оскільки нормами сімейного законодавства України передбачена лише умова, якщо відповідач в змозі надавати таку допомогу. Разом з тим відповідачем не надано суду жодних даних про неможливість сплачувати аліменти, також і не надано даних про доходи відповідача та про наявність інших дітей у відповідача. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , суд враховує мотиви звернення позивача з даним позовом, а також те, що позивач ніяких самостійних джерел доходу не має, матеріальної допомоги, яка надається матір`ю, не достатньо для забезпечення життєдіяльності та повноцінного навчального процесу; відповідач є працездатною особо, тому в змозі і надалі надавати позивачу матеріальну допомогу на час його навчання, стягнення по виконавчим документам з нього не здійснюються, тому суд вважає, що позовні вимоги представника позивача підлягають задоволенню. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved