Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , просить скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , здійснений згідно з рішенням державного реєстратора Угера Володимира Андрійовича Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області номер витягу 118193555 та скасувати рішення №40274406 від 23.03.2018 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 682488646101 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є співвласником будинковолодіння [ADDRESS] в частці 1/5. Іншими співвласниками будинковолодіння за цією адресою є відповідач [PERSON] , який володіє 11/20 часток у будинковолодінні, та [PERSON] , яка володіє 2/8 частками. Будинковолодіння [ADDRESS] має значну кількість господарських споруд та прибудов. Відповідач [PERSON] перебудував нежитлове приміщення під літ. «Б» за адресою: буд. [ADDRESS] , яке значилось як сарай в житловий будинок. В 2013 році він отримав дозвільні документи на переведення такого приміщення в житлове шляхом переобладнання нежитлових приміщень, а в подальшому незаконно зареєстрував на них право власності, порушивши право позивача як співвласника за новою адресою без присвоєння в законному порядку поштового номера. Так 23.03.2018 згідно з витягом №118193555, виданим Угером Володимиром Андрійовичем - державним реєстратором Більченської сільської ради Миколаївського району, правонаступником якої в результаті реформи місцевого самоврядування є Миколаївська міська рада, було зареєстровано житловий будинок під літ. А-1 за адресою: [ADDRESS] . Така реєстраційна дія здійснена відповідно до рішення державного реєстратора №40274406 від 23.03.2018 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Цей житловий будинок було зареєстровано фактично з числа будинковолодіння [ADDRESS] з присвоєнням окремої поштової адреси переобладнаному в житловий будинок сараю - номер [ADDRESS] . Такими діями відповідач порушив права позивача як співвласника будинковолодіння та землекористувача, який має відповідні права на земельну ділянку, тому при оформленні прав на земельну ділянку у співвласника виникають труднощі в результаті вчинених незаконних дій відповідачем. Присвоєння нової адреси об?єкту нерухомого майна в 2018 році мало здійснюватись згідно з розпорядженням голови районної адміністрації про присвоєння поштової адреси будинку та/або споруді. У зв`язку з тим, що частині будинковолодіння незаконно без винесення відповідного розпорядження голови районної адміністрації присвоєно окремий поштовий номер, в позивача як співвласника виникають труднощі з володінням та розпорядженням своїм майном, та оформленням прав на земельну ділянку. Також виділення окремої частини будинковолодіння відповідачу з присвоєнням окремого поштового номера мало відбуватися за згодою інших співвласників. З урахуванням наведеного, на підставі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. 319, ч.1 ст.321, ст.391, ст.16, 182 ЦК України, ч.3 ст.26, ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 20.01.2023 постановлено вказану справу прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 16.02.2023, яке було відкладено на 06.04.2023. 23.02.2023 від відповідача надійшла заява, у якій останній зазначив, що ознайомившись із позовними вимогами такі визнає та дійсно неправильне присвоєння адреси його об`єкта нерухомого майна створило перешкоди в оформленні прав на земельну ділянку, що порушує права інших співвласників, тому проти задоволення позову не заперечив і просив розгляд справи проводити без його участі. 21.03.2023 від представника Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області надійшли письмові пояснення, у яких остання просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає такі незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що відповідач, будучи співвласником майна (будинковолодіння [ADDRESS] ), звернувся до Державного реєстратора Угери Володимира Андрійовича Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області, який здійснив державну реєстрацію права власності, правильність якої презюмується, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21 лютого 2023 року у справі №924/592/20, де зазначено, що у практиці Великої Палати Верховного Суду закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц і в подальшому повторювався у практиці Верховного Суду). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №48/340 (пункт 6.30), від 12.03.2019 у справі №911/3594/17 (пункт 4.17), від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13) та інші). Абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Водночас в абзаці третьому частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент звернення з позовом), зокрема, встановлювалося, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зазначене положення закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов?язано з підставою для проведення такої реєстрації з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності. Враховуючи вищенаведене, вважає позовні вимоги [PERSON] незаконними та необґрунтованими. Ухвалою підготовчого засідання від 06.04.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 01.05.2023. Позивач в судове засідання не з`явилася, разом з тим її представник скерував клопотання про розгляд справи без їх участі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак як зазначалося вище просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS] в частці 1/5, 11/20 та 2/8 відповідно. 23.03.2018 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Угери Володимира Андрійовича Більченська сільська рада Миколаївського району Львівської області №40274406 на підставі заяви [PERSON] від 22.03.2018 за реєстраційним номером 27363311, внесено зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 682488646101 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, як вбачається з представленого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 118193555, право власності на житловий будинок, загальною площею 126 кв.м, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 682488646101, зареєстроване за [PERSON] ще 06.07.2015 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 22941238 від 17.07.2015, [PERSON] , Львівське міське управління юстиції, Львівська обл., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: [NUMBER] , виданий 17.07.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи незаконність дій відповідача щодо проведення у 2018 році державної реєстрації права власності на нерухоме майно, [PERSON] посилається на те, що житловий будинок було зареєстровано фактично з числа будинковолодіння [ADDRESS] з присвоєнням окремої поштової адреси переобладнаному в житловий будинок сараю - номер [ADDRESS] , яке мало здійснюватись згідно з розпорядженням голови районної адміністрації про присвоєння поштової адреси будинку та/або споруді. Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам ЦПК України позивач жодних доказів на підтвердження незаконності дій відповідача щодо переобладнання нерухомого майна та присвоєння такому окремої поштової адреси не представила, клопотання про витребування таких не заявляла. Більше того, як вбачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів відповідач у 2013 році отримав дозвільні документи на переведення нежитлового приміщення під літ. «Б» за адресою: буд. [ADDRESS] , яке значилось як сарай, в житловий будинок, та як зазначалося вище ще у 2015 році зареєстрував право власності на вказаний житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Звертаючись до суду із позовними вимогами про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , здійсненого згідно з рішенням державного реєстратора Угера Володимира Андрійовича Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області номер витягу 118193555 та скасування рішення №40274406 від 23.03.2018 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 682488646101 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] посилається на те, що відповідач незаконно зареєстрував право власності на переобладнане приміщення, порушивши право позивача як співвласника за новою адресою без присвоєння в законному порядку поштового номера, та такий житловий будинок було зареєстровано фактично з числа будинковолодіння [ADDRESS] , чим порушено права позивача як співвласника будинковолодіння та землекористувача, який має відповідні права на земельну ділянку, тому при оформленні прав на земельну ділянку у співвласника виникають труднощі в результаті вчинених незаконних дій відповідачем. В той же час [PERSON] не лише не представила доказів, а й не зазначила, які саме її права порушено відповідачем, які саме труднощі у користуванні та яким саме майном виникли у позивача. Більше того, як вбачається з представленої позивачем копії договору дарування від 12.07.1995, який став підставою виникнення у [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , сторони домовились, що в користування обдарованої позивача у справі [PERSON] , перейшли: житлова кімната 4-1 пл.19,8 кв.м, кухня 4-2 пл.5,2 кв.м та комірка 4-3 пл.3,2 кв.м, в той час як до суду [PERSON] звернулася з приводу реєстрації позивачем права власності на переобладнаний у житлове приміщення сарай під літ. «Б», який з урахуванням наведеного у користуванні позивача не перебував. З урахуванням наведеного, оскільки звертаючись до суду із позовними вимогами про скасування запису щодо реєстрації за відповідачем права власності на житловий будинок та рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке у користуванні [PERSON] не перебувало, позивач/остання не довела факту порушення її права чи охоронюваного законом інтересу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed