Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , 31.01.2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 10.12.2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, за актовим записом №84. Від спільного проживання в шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що між ними зникло взаєморозуміння, відносини погіршились, різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем, втрата почуття поваги та любові, внаслідок чого більше двох років разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують фактичних шлюбних відносин. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.12.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2011 року (а.с.7). Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного, внаслідок чого сторони більше двох років не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм житям. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей про бажання позивачки змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved