Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

09.03.2023\~позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "Бізнес позика" з вимогою\~про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., № 3455, виданого 14.01.2022, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес\~позика" заборгованості у розмірі 36 401 грн 46 коп. таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовної заяви, представник позивача [PERSON] зазначила, що 14.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3455, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес\~позика" за період з 30.04.2021 по 13.12.2021 включно, на суму 36 401 грн 46 коп. Вважала, що даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки він є незаконним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача. 02.04.2021 між [PERSON] та ТОВ "Бізнес\~позика" було підписано Договір № 275388-КС-001 про надання кредиту (далі Договір). Згідно п. 1 Договору: кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 24\~000 грн 00 коп. Зі змісту\~виконавчого напису\~нотаріуса вбачається\~наступне:\~сума заборгованості\~складає 36\~401\~грн 46\~коп.\~Запропоновано стягнути\~заборгованість за\~період з\~30.04.2021\~по 13.12.2021.\~Відповідно до\~ст.\~88\~Закону України\~"Про\~нотаріат",\~п.\~3.1.\~гл.\~16\~Вчинення виконавчих\~написів Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~який затверджений\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~№ 296/2\~"Нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років". Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. З 22.02.2017 п. 2 Переліку визнаний незаконним та не чинним, а згідно до попередньої редакції Переліку для одержання виконавчого напису подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів): 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язки; учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису також повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості і), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс 19), від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18) та від 15.01.2020 у справі №\~305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19) при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Отже, вчинення виконавчого напису в разі порушення зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30-ти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Позивач не отримував від відповідача вимогу про усунення порушень щодо погашення боргу, а отже заборгованість не може вважатися безспірною. Отже, нотаріус вчинив виконавчий напис без перевірки доказів направлення вимоги ТОВ "Бізнес\~позика" позивачу чим дозволив відповідачу без повідомлення позивача здійснити "односторонній" розрахунок заборгованості та звільнив відповідача від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинна була отримати від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача без урахування думки та позиції позивача (вимога про усунення порушення на адресу позивача не надсилалася), а отже не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог кредитора до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та відповідності дійсній сумі заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Нотаріус в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №\~1172 "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" вчинив виконавчий напис на договорі, який нотаріально не посвідчений. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Договір №\~275388-КС-001\~від 02.04.2021\~про надання\~кредиту укладено\~в простій письмовій формі, а отже стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса є незаконним. Вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, а порушення нотаріусом вказаних вимог є підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України, [PERSON] повідомила, що заява про винесення додаткового рішення та докази, що підтверджують надання адвокатом Іванченко А. В. правничої допомоги [PERSON] будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.03.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.04.2023. 24.03.2023 від представника відповідача Шкромида Ю. В. на електронну\~адресу суду\~надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому також повідомлено, що будь-які заяви по суті відповідачем не подаються. Ухвалою Зміївського\~районного суду\~Харківської області від 05.04.2023 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.05.2023. 02.05.2023 під час судового засідання представник позивача Іванченко А. В. підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" Шкромида Ю. В. причини неявки суду не повідомив, нових заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Зі змісту клопотання про зменшення розміру судових витрат та відсутність заяв по суті вбачається, що представник відповідача не мав наміру прибувати на судове засідання та справу належить розглянути за його відсутності. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда\~В.\~О. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В. В., причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не подавали. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності представника відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторонами не заперечується, що між ними 02.04.2021 укладено кредитний договір №\~275388-КС-001 про надання кредиту на підставі Оферти, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 24 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (надалі - Договір). Строк кредиту 16 тижнів. Процентна ставка: в день 0,77500669, фіксована. Комісія за надання кредиту: 3 600 грн 00 коп. Загальний розмір наданого кредиту: 24 000 грн 00 коп. Термін дії Договору до 23.07.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 42 240 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 373,90448160 процентів (а. с. 13-15). 14.01.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда\~В.\~О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3455, на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 та

Outcome: approved