Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04 січня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,42 га в умовних кадастрових гектарах, яке знаходиться в адміністративних межах Горишківського старостинського округу Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Даний позов обґрунтовано наступним. [INFO] в с.Паланка, Томашпільського району, у віці 81 рік помер [PERSON] , батько позивача. Після смерті батька позивача залишилася земельна ділянка (пай) у розмірі 2,42 га, яка розташована в с.Горишківка, Тульчинського району, Вінницької області на яку було видано сертифікат. Батько позивача був внесений до списку пайщиків так як працював у колгоспі. 31.10.2022 року позивач зверталася до Тульчинської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про справо на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Позивач вказує, що сертифікат видавався її батькові та був втрачений, а отримати новий чи дублікат немає можливості, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Тому позивач змушена звернутися до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 06 січня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02 лютого 2023 року. 27 січня 2023 року від представника Горишківського старостинського округу надійшла до суду заява про те, що старостинський округ не є юридичною особою та не може бути відповідачем у даній справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 02 лютого 2023 року підготовче засідання відкладено на 21 лютого 2023 року, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 лютого 2023 року підготовче засідання відкладено на 17 березня 2023 року, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 березня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 11 квітня 2023 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 25 квітня 2023 року. Доводи учасників процесу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача, Горишківського старостинського округу Григорець В.Г. в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі. Також останній направив заяви, згідно яких вказує, що Горишківський старостинський округ не є юридичною особо та відповідно не може бути відповідачем у даній справі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Томашпільської селищної ради Щербатий А.І. в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі. Також представником подано до суду письмове пояснення згідно якого право на земельну частку пай згідно сертифіката серія ВН № 0324201 від 22 липня 1997 року було передано [PERSON] . Тобто існують обставини, які унеможливлюють визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] та його представник, адвокат Семко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечили в їх задоволенні. Адвокат Семко В.М. вказав, що в позовній заяві позивач вказує, що прийняла спадщину, однак із заявою про прийняття спадщини спадкоємиця звернулася лише в 2020 році, тоді як спадкодавець помер в 2004 році. Питання про поновлення строків на прийняття спадщини позивач не ставить. Доказів прийняття спадщини позивач не надає. Із аналогічним позовом [PERSON] до суду вже зверталася. Також немає такого спадкового майна про яке позивач вказує в позові, оскільки сертифікат на пай був подарований [PERSON] ще в 2000 році в межах діючого на той час законодавства. На час смерті спадкодавця в нього вже не було цього майна. Таким чином підстав для задоволення позову [PERSON] немає. [PERSON] вказав, що підтримує думку свого представника. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, розглянувши заяви позивача, представника відповідача, представника Томашпільської селищної ради, заслухавши [PERSON] його представника, адвоката Семка В.М., оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності. Судом встановлено, що [INFO] в с.Паланка, Томашпільського району, Вінницької області у віці 81 рік помер [PERSON] . До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] . В цей час діяв ЦК України (2004 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відповіді Відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 31.10.2022 року № 1080/18-22, громадянин [PERSON] був включений в списки членів КСП «Мрія» села Горишківка, які мають право на отримання земельної частки (паю) додаток 2.3 до технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП «Мрія» с.Горишківка, Томашпільського району, Вінницької області, включений під номером 291 та згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Томашпільською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству Горишківської сільської ради народних депутатів наявний запис під №200 від 24.07.1997 року про те, що за гр. [PERSON] рахувалась земельна частка (пай), право на яку було посвідчено сертифікатом серія ВН № 0324201 на площу 2,24 в умовних кадастрових гектарах. Відповідь засвідчена підписом начальника відділу Сергія Краківського (а.с.5). Згідно додатку №1 на якому міститься відмітка «Згідно оригіналу» засвідчена підписом начальника відділу Сергія Краківського, під порядковим номером 291 вказано [PERSON] (а.с.7). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як видно із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 01.11.2022 року на заяву [PERSON] , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Як видно із відповіді Державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена. З копії спадкової справи видно, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] 20.08.2020 року звернулася [PERSON] - позивач по справі. Свідоцтва про право на спадщину спадкова справа не містить. Згідно довідки Паланського старостинського округу Томашпільської селищної ради № 142 від 10.03.2020, яка міститься у спадковій справі, [PERSON] дійсно проживала та вела догляд з 1998 року по день смерті за своїм батьком [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] . Згідно довідки Тульчинської державної нотаріальної контори № 43/08-14 від 13.03.2021, яка міститься у спадковій справі, станом на 13.03.2021 року [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права відповідачами у справі за позовом про визнання права в порядку спадкування перш за все є спадкоємці, які прийняли спадщину і тільки при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 року по справі № 756/11374/15-ц. Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами. Відповідно до частини 1 статті 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Як встановлено з матеріалів справи позивач звернулася з позовом до Горишківського старостинського округу, однак Горишківський старостинський округ не є юридиною особою та входить до Томашпільської територіальної громади, представницьким органом якої являється Томашпільська селищна рада, що є юридичною особою. Окрім того, згідно наданої представником Томашпільської селищної ради копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0324201, вказаний сертифікат видано на ім`я [PERSON] , який проживає в с.Горишківка, Томашпільського району, Вінницької області на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 19.06.1997 року № 127 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «Мрія» розміром 2,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Сертифікат видано 22.07.1997 року та зареєстровано 24.07.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №200. Право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі договору дарування права на земельну частку (пай) серії АВН №982504. Зміни до сертифіката внесено 05.09.2000 року. Таким чином наявні відомості, що оспорюване право, ще за життя спадкодавця було передано іншій особі. Відповідно до викладеного, Горишківський старостинський округ є неналежним відповідачем. Згідно ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З наведеної правової норми вбачається можливість залучення до участі у справі співвідповідача та заміна неналежного відповідача лише за клопотанням позивача, при цьому суд позбавлений можливості самостійно залучити до участі у справі належного відповідача. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, позивач клопотання про заміну неналежного відповідача належним відповідачем не надала, тому суд не може замінити неналежного відповідача. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За наведених обставин, беручи до уваги викладене, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, з клопотанням про заміну неналежного відповідача належним відповідачем позивач не зверталася, а суд не вправі за власною ініціативою вчиняти вказані дії, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 675945, [PERSON] [INFO] є інвалідом другої групи. Таким чином судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed