Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» про стягнення заробітної плати. Позивач зазначав, що він працював на посаді бухгалтера-експерта з МСФЗ. З 01 квітня 2021 року по 31 липня 2022 року ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» щомісячно здійснювало йому нарахування та виплату сум заробітної плати в розмірі 15 000 гривень. За період з 01 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року заробітна плата становила 18 000 гривень, а з\~01\~січня 2022 року 22 000 гривень. Відповідно до пункту 3.1 Положення про винагороду групі із завдання з проведення обовязкового аудиту фінансової звітності ТОВ\~«ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» винагорода групі із завдання нараховується у грошовій формі від суми договору у розмірі від 0,1% до 3%. На думку позивача, він виконував свою роботу під час воєнного стану професійно та якісно, а тому має право на розмір премії 3%. 13 квітня та 15 квітня 2022 року керівником групи із завдання [PERSON] , до якої входив позивач, надіслано на офіційну електронну адресу відповідача службові записки, в яких зазначено обговорення робочих моментів під час проведення аудиту підприємств. Однак внаслідок непорозумінь з відповідачем, 18 квітня 2022 року на офіційну електронну адресу товариства позивачем надіслано заяву про звільнення із займаної посади з 19 квітня 2022 року з поважних причин, зокрема у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, виплатою заробітної плати в «конвертах», непорозумінням з питань проведення аудиту. 19 квітня 2022 року на особисту електронну пошту керівника групи із завдання [PERSON] , до якої входив позивач, відповідачем надіслано наказ №1804-1/22 КЯ від 18 квітня 2022 року з вимогою виконати аудит, зазначених у наказі підприємств. 20 квітня 2022 року на електронну адресу товариства керівником групи із завдання [PERSON] , до якої входив позивач, надіслано службову записку про роз?яснення виконаної роботи. 27 квітня 2022 року на особисту електронну адресу позивача надійшов лист ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН», зі змісту якого вбачається, що у\~зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14\~березня 2022 року «133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 оклад позивача із 24 лютого 2022 року становить 3 500 гривень. Заробітну плату за березень йому було нараховано, а виплатою за квітень останній буде забезпечений у відповідному обсязі після завершення війни». 16 травня 2022 року у мобільному застосунку «Viber» позивачу надійшло повідомлення від ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН», в якому вказано, що згідно із наказом №16-К від 16 травня 2022 року позивача звільнено із займаної посади. Того ж дня на особистий зарплатний рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 13\~295 грн 93 коп. з призначенням платежу «заробітна плата». У свою чергу, позивач підтвердив отримання вищевказаного повідомлення та надав згоду на пересилання його трудової книжки засобами поштового зв`язку. 15 червня 2022 року на адресу проживання позивача надійшла трудова книжка, в якій внесено запис з наступним змістом: запис №7 недійсний. Звільнений за нецензурну лексику в адресу керівництва, порушення Кодексу етики професійних бухгалтерів та невиконання Наказу №1201-08/22/ОД за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України». Позивач звертав\~увагу на\~те,\~що він\~не ознайомлювався\~із наказом\~про звільнення,\~жодних дисциплінарних\~стягнень за\~нецензурну лексикуне мав, не порушував Кодексу етики професійних бухгалтерів і стосовно нього не складався акт про невиконання ним наказу. 27 червня 2022 року у мобільному застосунку «Viber» позивачу надійшло повідомлення від ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН», додатком до якого є довідка №ПА00-000001 від 10 червня 2022 року про заробітну плату, відповідно до якої у квітні та березні 2022 року позивачу не нараховувалась заробітна плата, що, на думку позивача, суперечить тексту призначення платежу «заробітна плата» від 16 травня 2022 року. Водночас позивач\~зауважував,\~що його\~було звільнено\~з роботи\~лише 16\~травня 2022\~року,\~практично через\~місяць від\~дня отримання\~товариством заяви\~про звільнення.\~Це пояснюється\~тим,\~що у\~період з\~19\~квітня\~2022\~року по\~16\~травня 2022\~рокуТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» використав його сертифікати ACCA та DipIFR, які підтверджують знання міжнародних стандартів фінансової звітності, у тендерній документації на аудиторські послуги. На підставі\~вищенаведеного,\~позивач вважав,\~щопри його звільненні відповідач грубо порушив трудове законодавство, оскільки не попередив вчасно про факт зменшення окладу, що призвело до зменшення суми компенсації заробітної плати при звільненні; вчасно не провів процедуру звільнення позивача; безпідставно не виплачував заробітну плату в обумовлені законодавством строки; не надав для ознайомлення наказ №16-К від 16 травня 2022 року, розрахунок заробітної плати за березень, квітень, травень 2022 року і компенсації суми днів невикористаної відпустки; здійснив незаконний запис у трудовій книжці. Водночас дії роботодавця щодо невиплати заробітної плати у період роботи позивача на підприємстві та не проведення з ним розрахунків при звільненні привели до вимушених змін у способі його життя, унеможливили забезпечення нормального існування позивача та членів його сім`ї, що, у\~свою чергу, стало причиною виникнення моральних страждань. Посилаючись на\~викладене,\~позивач просив\~суд зобов`язати\~ТОВ\~«ЕЙЧ ЕЛ\~БІ ЮРЕЙН»\~в його\~трудовій книжці\~внести запис\~про звільнення\~з посади\~бухгалтера-експерта\~з МСФЗ\~за власним\~бажанням на\~підставі ч.\~1\~ст.\~38\~КЗпП України;\~стягнути з\~ТОВ «ЕЙЧ\~ЕЛ БІ\~ЮРЕЙН» на\~його користь\~заборгованість по\~заробітній платі\~за період\~з 01\~березня 2022\~року по\~16\~травня 2022\~року у\~розмірі 47\~704\~грн 07\~коп.;\~середній заробіток\~за період\~затримки розрахунку\~при звільненні\~за весь\~час затримки\~по день\~подання позовної\~заявиу розмірі 56 466 грн 41 коп.; суму компенсації у зв?язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у розмірі 682 грн 00 коп.; премію у розмірі 3% від суми виконаних завдань з\~аудиту за період з 01 січня 2022 року по 16 травня 2022 року у сумі 48\~583 грн 00 коп.; компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки у розмірі 15\~400 грн 00 коп.; моральну шкоду у розмірі 150\~000\~грн 00 коп.; судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» адвокат Кидалов І.М. позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказував на те, що [PERSON] нараховувалась заробітна плата у повному обсязі по лютий 2022 року включно. У березні і квітні 2022 року заробітна плата не нараховувалась, оскільки [PERSON] не здійснив ніякого результату робіт у цей період та бажав отримати оклад незалежно від їх результату. При цьому, на думку представника відповідача, зміна розміру окладу з початком введення воєнного стану на території України у даній справі взагалі не має значення з огляду на відсутність нарахувань заробітної плати за період з березня по квітень 2022 року. Крім того, доводи позивача про використовування його сертифікатів АССА та DipIFR у\~тендерній документації на аудиторські послуги є безпідставними, оскільки для участі у тендері, який був оголошений ДО «Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб», ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» було надано довідку про наявність працівників відповідної кваліфікації №549-03/22 від 23.03.2022 року, серед яких позивача [PERSON] не зазначено. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Cудом встановлено, що згідно з наказом від 27 липня 2021 року №59-1/ОД у ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» затверджений штатний розпис, згідно з яким посадовий оклад асистента аудитора [PERSON] з 01 серпня 2021 року встановлений у розмірі 12 000 грн 00 коп. (том 1, а.с. 89). Згідно з наказом від 24 лютого 2022 року №2402-02/22/ОД у ТОВ\~«ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» затверджений новий штатний розпис, згідно з яким посадовий оклад бухгалтера-експерта з МСФЗ [PERSON] з 01\~березня 2022 року встановлений у розмірі 6 500 грн 00 коп. Зі змісту роздруківки, сформованої як витяг із електронного листа, вбачається, що 27 квітня 2022 року ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» повідомило [PERSON] про те, що у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 та «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року «133/2022, від 18\~квітня 2022 року №259/2022 оклад позивача із 24 лютого 2022 року становить 3\~500 гривень. Заробітну плату за березень [PERSON] було нараховано, а виплатою за квітень останній буде забезпечений у відповідному обсязі після завершення війни (том 1, а.с. 20). 18 квітня 2022 року [PERSON] подав заяву про звільнення за власним бажанням з 19 квітня 2022 року. Наказом директора ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» Бондаря В.П. від 21 квітня 2022 року №1 створено та затверджено комісію для проведення службового розслідування у строк до 30 квітня 2022 року з метою проведення перевірки виконаних завдань ключовим партнером, аудитором [PERSON] . Додатком до цього наказу від 21 квітня 2022 року №1 встановлено вичерпний перелік проєктів виконавця Грушка М.М. за 2021-2022 роки. Актом службового розслідування №1, складеним 28 квітня 2022 року на виконання наказу від 21 квітня 2022 року №1 «Про проведення службового розслідування щодо виконаних завдань ключовим партнером, аудитором [PERSON] », встановлено наступне: станом на 28 квітня 2022 року 15 год. 30 хв. ключовим партнером [PERSON] не було надіслано відповіді щодо вимоги вих. №22-2704/04 від 27.04.2022 року; ключовим партнером [PERSON] не здійснено приведення робочих документів за 2021 рік у відповідність до МСА і стандартів Компанії по проектам: ТОВ «Апельмон Прайм»; ТОВ «Українські Енергетичні Рішення 2018»; ДП «Хольмер-Україна», АТ «СК «Інго», ДІП «Новатор», а також не було проведено їх розміщення в мережевій папці і на терабайтнику у строк до 15 год. 00 хв. 28 квітня 2022 року; ключовим партнером [PERSON] не надано для перевірку комплектів Робочих документів за проектами, виконаними у 2022 згідно з додатком №1 до вимоги (вих. №22-2704/04 від 27.04.2022 року). За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що станом на 28 квітня 2022 року 15 год. 30 хв. ключовим партнером [PERSON] не було надано відповіді та виконано умов вимоги (вих. №22-2704/04 від 27.04.2022 року). Актом службового розслідування №2, складеним 28 квітня 2022 року на виконання наказу від 21 квітня 2022 року №1 «Про проведення службового розслідування щодо виконаних завдань ключовим партнером, аудитором [PERSON] », встановлено наступне: станом на 28 квітня 2022 року 15 год. 45 хв. ключовим партнером [PERSON] не було надіслано відповіді щодо вимоги вих. №22-2704/05 від 27 квітня 2022 року; ключовим партнером [PERSON] не надано робочих документів по проекту ДП «Хольмер-Україна» за договором No1770/I від 16.03.2021 року, а саме за п.п. 1.2-1.6.: перевірити звітний пакет (НВ-ІІ) відповідно до стандартів HGB; надати аудиторський висновок щодо перевіреної фінансової звітності (НВ-І); надати аудиторський висновок щодо перевіреної фінансової звітності (НВ-ІІ); підготувати звіт про аудиторську перевірку фінансової звітності (НВ-І); спостереження за проведенням інвентаризації замовника. За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що станом на 28 квітня 2022 року 15 год. 45 хв. ключовим партнером [PERSON] не було надано відповіді та виконано умов вимоги (вих.\~№22-2704/04 від 27.04.2022 року). 02 травня 2022 року на адресу [PERSON] , [PERSON] направлено лист-повідомлення ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮРЕЙН» про результати службового розслідування. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення трудового законодавства з огляду на наступне. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 24 КЗпП України при укладені трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт, трудову книжку. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Підставами припинення трудового договору відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України, зокрема є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України), з\~ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП України) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45 КЗпП України). Положеннями статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. При розірванні трудового договору з ініціативи працівника роботодавець може звільнити працівника в день подання останнім заяви за умови, якщо працівник сам визначає цей день датою звільнення, вказавши при цьому поважну причину, яка зумовила прийняття ним рішення про звільнення. Визначення працівником дати звільнення є необхідною умовою досягнення взаємної домовленості між працівником та суб`єктом призначення, з метою дотримання прав та гарантій, встановлених трудовим законодавством. Крім того, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Право на звільнення за власним бажанням за загальним правилом мають усі без винятку працівники, незалежно від посад, які вони обіймають, та сфери їхньої діяльності. Згідно з\~частиною третьою\~статті 32КЗпП України, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Попередження це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці. Судом встановлено, що [PERSON] було попереджено про зміну штатного розпису та наступне переведення на нові умови праці 27 квітня 2022 року, що, у свою чергу, свідчить про те, що роботодавець не повідомив працівника про зміну істотних умов праці в установленому законом порядку (том 1, а.с. 20). Водночас у виданому наказі №2402-02/22/ОД від 24 лютого 2022 року, яким був затверджений новий штатний розпис, який вводився в дію з 01 березня 2023 року, встановлено посадовий оклад бухгалтера-експерта з МСФЗ у розмірі 6 500 грн 00 коп., а з роздруківки, сформованої як витяг із електронного листа, вбачається, що посадовий оклад позивача [PERSON] із 24 лютого 2022 року становить 3 500 гривень. Згідно зі статтею 29 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці», чинній на час виникнення спірних правовідносин, при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2022 року по 16 травня 2022 року підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до розрахункового листа з виплати заробітної плати судом проведено арифметичний розрахунок, згідно з яким з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2022 року по 16 травня 2022 року у сумі 22\~741 (двадцять дві тисячі сімсот сорок одна) гривня 21 копійка, а саме: березень 2022 року посадовий оклад 12 500,00 2 250,00 (ПДФО) 187,50 (ВЗ)= 10\~062,50 грн; квітень 2022 року посадовий оклад 12 500,00 2 250,00 (ПДФО) 187,50 (ВЗ)= 10 062,50 грн; травень 2022 року (кількість відпрацьованих робочих днів 11) 6 500,00/22 р.д.= 295,45 грн * 11 р.д.= 3\~249,95 584,99 (ПДФО) 48,75 (ВЗ) = 2\~616 грн 21 коп. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Отже, суд дійшов висновку , що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 16\~травня 2022 року по 19 липня 2022 року підлягають частковому задоволенню. Позивача [PERSON] звільнено з роботи з 16 травня 2022 року, тобто обчислення розміру середнього заробітку має розраховуватися з дня, наступного за днем звільнення позивача. Оскільки, станом на день подання даної позовної заяви, тобто на 19\~липня 2022 року, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку обчислено позивачем по дату подання даної позовної заяви до суду. Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки обчислено позивачем за період з 17 травня 2022 року по 19 липня 2022 року. Середньоденна заробітна плата позивача становила: (12 500,00 грн + 12 500,00 грн) / 43 р.д. = 581 грн 40 коп. Затримка розрахунку відповідача ТОВ «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» складає 64 календарних дні (з 17 травня 2022 року по 19 липня 2022 року), з них становить 44 робочих днів. Відтак, розмір середнього заробітку за весь час затримки (з 17 травня 2022 року по 19 липня 2022 року) становить: 581,40 грн. х 44 дня = 25\~581\~грн 60 коп. без відрахування сум податків та зборів. За змістом статті 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Відповідно до статті 83 КЗпП України та частини першої статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. За приписами статті 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку підлягають частковому задоволенню. Розрахунковим періодом\~для нарахування\~ [PERSON] \~суму компенсації\~за невикористану\~відпустку є\~період з\~01\~травня 2021\~року по\~30\~квітня 2022\~року за\~36\~календарних днів. Середньоденна заробітна плата становить: 12\~000 грн 00 коп. + 11\~340 грн 08 коп. +10\~876 грн 84 коп. + 12\~000 грн 00 коп. + 12\~000 грн 00\~коп. + 12\~000 грн 00 коп. + 12\~000 грн 00 коп.+12\~000 грн 00\~коп.+12\~500 грн 00\~коп. + 12\~500 грн 00 коп. + 12\~500 грн 00 коп. + 12\~500 грн 00 коп. = 144\~216,92 грн/355 к.д. = 406 грн 24 коп. Сума компенсації за невикористану відпустку становить 406 грн 24\~коп. х 36 дні = 14 624 грн 64 коп., яка визначена без утримання податків й інших обов`язкових платежів. Після утримання податків та інших обов`язкових платежів сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки становить: 14\~624\~грн\~64 коп. 2 632,44 (ПДФО) 219,37 (ВЗ) = 11 772 грн 83 коп. Що стосується позовних вимог в частині стягнення премії у розмірі 3% від суми виконаних завдань за період з 01 січня 2022 року по 16\~травня 2022 року суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. До структури заробітної плати включено: основну заробітну плату винагороду за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату - винагороду за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (стаття 2 Закону України «Про оплату праці»). Аналогічна структура заробітної плати визначена в розділі 2\~Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженим наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5. Отже, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (додаткова заробітна плата), а також премії за спеціальними системами і положеннями (інші заохочувальні та компенсаційні виплати) входять до структури заробітної плати (постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №757/1997/20-ц). Порядок та розміри преміювання працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН» визначені у Положенні про винагороду групі, яка виконує завдання з проведення обов`язкового аудиту фінансові звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧ ЕЛ БІ ЮКРЕЙН». Однак,\~вищевказане положення\~та розпорядчий\~документ,\~яким встановлений\~розмір винагороди\~ [PERSON] ,\~у матеріалах\~справи відсутні,\~що,\~у свою\~чергу,\~не дає\~суду можливості\~належно перевірити\~доводи позивача\~щодостягнення премії. Згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно із ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно із приписами ст. 3 вищевказаного Закону України сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Статтею 4 цього Закону визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджено постановою Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159. Відповідно до п. 2.2 рішення Конституційного Суду від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013 кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяця (після вирахування обов`язкових податків та зборів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати З урахуванням арифметичних розрахунків загальна сума компенсації становить 311 грн 94 коп. 56 грн 15 коп. (ПДФО) 4 грн 68 коп. (ВЗ)= 251\~грн 11\~коп., а саме. За березень 2022 року сума невиплати склала 12\~500 грн 00 коп., від вказаної суми віднімаємо обов`язкові платежі: 12 500,00 2 250,00 (ПДФО) 187,50 (ВЗ) = 10\~062 грн 50 коп. Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін: 1.031\~(квітень 2022) = 1.031000 > 3.1% Визначаємо суму компенсації (до оподаткування): 10 062,50 ? 3,1% = 311 грн 94 коп. Розраховуємо величину приросту індексу споживчих цін: 1.000\~(Травень 2022) = 1.000000 > 0,0% Значення індексу споживчих цін, визначеного накопичувальним шляхом, за вказаний період Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про нарахування позивачу компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, оскільки компенсація є складовою частиною структури заробітної плати і нараховується незалежно від вини підприємства. За змістом ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; спричинення працівникові моральних страждань, або втрата ним нормальних життєвих зв`язків, або виникнення у нього необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя; існування причинного зв`язку між вказаними цими двома умовами. Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31\~березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Оскільки відповідачем порушено трудове законодавство, тому, враховуючи характер, тривалість та наслідки порушення, принцип розумності, виваженості та справедливості суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4\~000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди. Що стосується визнання недійсним запису у трудовій книжці. Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Згідно з пунктом 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша) (пункти 2.4, 2.5 Інструкції). У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження (пункти 2.6, 2.9 глави 2 Інструкції №58). Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести виправлення до його трудової книжки підлягають задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 2\~481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Outcome: partial