Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права на власності, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, яку вона має намір прийняти. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Після смерті [PERSON] , позивачі звернулися з заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та відсутня державна реєстрація права власності і запропоновано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, проти задоволення позову не заперечували. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачами обставин справи та наданих ними доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2006 року, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Харківської області Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народився [INFO] в с-щі Есхар Чугуївського району Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2006 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Харківської області Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] в с-щі Есхар Чугуївського району Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00034701266 від 22 січня 2022 року, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 лютого 2022 року, виданим повторно Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років, про що складено відповідний актовий запис № 24. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2007 року, посвідченого нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкоємицею нерухомого майна після [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з: частки квартири [ADDRESS] . Згідно з\~довідкою-характеристикою\~№ 1956\~від 13\~вересня 2007\~року,\~наданою КП\~«Чугуївське міжміське\~БТІ», квартира [ADDRESS] , на [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по частці кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 лютого 2008 року, виданого Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 19. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМА № 622759 від 13 листопада 2008 року, посвідченим державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкоємицею 1/3 частки спадкового майна після [PERSON] , який помер [INFO] є його мати [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з: квартири [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту від 16 вересня 2008 року, виданого КП «Чугуївське міжміське БТІ», власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 січня 2022 року, виданим повторно Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років, про що складено відповідний актовий запис за № 327. Відповідно до довідки від 19 січня 2022 року, наданою виконавчим комітетом Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] , на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Згідно з повідомленням № 301/02-14 від 14 березня 2023 року, наданим Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області, [PERSON] було повідомлено про те, що після смерті [PERSON] в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців) з заявами про прийняття спадщини до Чугуївської держнотконтори Харківської області звернулися спадкоємці [PERSON] та [PERSON] . Заведена спадкова справа № 98/2022. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме документів на квартиру [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] [PERSON] , Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області пропонує звернутися до суду з питань визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, яким в цьому випадку є договір купівлі-продажу. За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно з наказом Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26 травня 2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст.\~206\~ЦПК України суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, враховуючи, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній належно посвідчені правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності померлої на нерухоме майно, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved