Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд визначити йому додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що через хворобу своєї дружини та службі в Збройних Силах України позивач не мав можливості звернутись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на будинок, розташований за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Поділля. 09.09.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. 01.11.2022 від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшло підтвердження про реєстрацію місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . 21.10.2022 від третьої особи Баришівської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при вирішення справи по суті покладаються на розсуд суду. 29.11.2022 від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи. 09.12.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те що, що після смерті батька [PERSON] пройшло шістнадцять років. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позові причин пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, троє його братів ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Разом з відзивом до суду подано клопотання про застосування строків позовної давності, клопотання про витребування у Баришівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №98/2021заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . 22.12.2022 від третьої особи Баришівської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при вирішення справи по суті покладаються на розсуд суду. 07.02.2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, витребувано у Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи №98/2021 заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] , залучено в якості співвідповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] . 10.02.2023 від третьої особи Баришівської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при вирішення справи по суті покладаються на розсуд суду. 11.04.2023 від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. 11.04.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив. До відзиву долучено письмові пояснення сусідки спадкодавця [PERSON] , яка підтвердила що будинку, який залишився після смерті спадкодавця, проживав [PERSON] до 2016 року. Станом на сьогоднішній день в спадковому будинку ніхто не проживає. 13.04.2023 від Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла копія спадкової справи №98/2021 заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтвердив, представник відповідача заперечував та просив суд винести рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.02.2006. На день смерті спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебував. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва пр народження серія [NUMBER] від 01.06.1970. Матеріалами спадкової справи встановлено, що 01.04.2021 до Баришівської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся один з синів спадкодавця [PERSON] , який є відповідачем у даній справі. У своїй заяві [PERSON] зазначив, що він та його брати [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину та проживають за адресою: [ADDRESS] . Також зазначив, що є інший сини спадкодавця [PERSON] , позивач у даній справі, та [PERSON] . Спадкова справі містить копію довідки №205 від 06.08.2020 виданої виконавчим комітетом Баришівської селищної ради про те, що померлий [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним були зареєстровані та проживають по теперішній час [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 10.04.2021 до Баришівської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся синів спадкодавця [PERSON] . 19.05.2021 до Баришівської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся синів спадкодавця [PERSON] . Матеріали спадкової справи містять два повідомлення від 13.08.2021 та від 09.06.2022 до [PERSON] з повідомленням про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. В обґрунтування пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначив наступне. В період коли потрібно було подавати заяву про прийняття спадщини сильно захворіла цивільна дружина позивача - [PERSON] , яка отримала сильне пошкодження ноги і не могла самостійно рухатись. З метою забезпечення її належного лікування та догляду позивач змушений був протягом 2006 2016 знаходитися поруч з нею не маючи змоги відлучитися для подання заяви. Жодного доказу на підтвердження даного факту суду надано не було. У липні 2016 позивач підписав контракт про проходження служби у Збройних Силах України. У своєму позову позивач вказує, що з 12.09.2017 по 12.01.2018, та з 12.01.2019 по 26.02.2019 перебував на службі в ЗСУ в зоні АТО на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до довідки №8/562 від 28.11.2016 виданої Міністерством оборони України, [PERSON] з 12 серпня 2016 по 10 листопада 2016 року безпосередньо брав учать в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до довідки №83 від 17.03.2020 виданої Міністерством оборони України, [PERSON] з 12.01.2019 по 26.02.2019 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. Вищевказані документи містяться в матеріалах справи. Таким чином, судом встановлено, що позивач загалом протягом шести місяців у різні періоди був задіяний у бойових діях на сході України. Інших доказів про проходження військової служби суду не надано. Позивач вказує у позові, що після повернення з зони АТО, наприкінці лютого 2019, його стан значно погіршився і він не міг ні спати, ні самостійно рухатися. Лікування не давало необхідного результату і 16.04.2020 було проведено його огляд госпітальною військово-лікарською комісією психо-неврологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» про що було видано свідоцтво про хворобу № 352-п. Відповідно до вказаного свідоцтва мені позивачу встановлено наступний діагноз: стійкий помірно виражений посттравматичний стресовий розлад, травожний варіант розвитку прогредієнтний тип перебігу середнього ступеню важкості з проявами тривожно-депресивного синдрому, інсомнії та емоційно-вольвої нестійкості. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям шепітної мови 2 метри на кожне вухо. Гіпертонічна хвороба 2-го ст., ризик високий ІХС. Дифусний кардіосклероз. Вторинний пролабс передньої стулки мітрального клапану з регургітацією 1-го ст.СН 1-й ст. Цереброваскулярна хвороба. Дисциркуляторна енцефалопотія 1-го ст. у вигляді розсіяної дрібної вогнищевої органічної симптоматики, остеновегитативного синдрому. Хронічна вертеброгенна цервікалгія та люмбалгія у фазі нестійкої реміссії. Копія вказаного свідоцтва про хворобу міститься в матеріалах справи. Крім того того відповідно до виписного епікризу № 7312 від 29.04.2020, рішенням ВЛК позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час і обмеженно придатним у воєнний час. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Згідно ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №351/2403/17, постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та у постанові Верховного Суду від 11.08.2021 року у справі № 720/1079/19. Суд звертає увагу на те, що позивач пішов на військову службу у липні 2016 року, а його батько помер [INFO] . Позивач не надав жодного належного обґрунтування того, чому він протягом десяти років, до служби у Збройних Силах України, не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також суд звертає увагу, що надані позивачем докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я, хворобою, лікуванням також не є належними доказами, оскільки охоплюють інший період у часі, а саме: лютий 2019 року по квітень 2021 (коли позивач перший раз звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини). Відтак, із врахуванням вищенаведеного, проаналізувавши наведені позивачем твердження, суд приходить до висновку, що вказані доводи для визначення додаткового строку на прийняття спадщини за законом не містять правових підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем такого строку, як спадкоємця за законом першої черги, який не проживав із спадкодавцем, у розумінні чинного законодавства України. Суд не бере до уваги надані письмові пояснення [PERSON] , оскільки не надано доказів того, що вона дійсно є власником будинку по сусідству з будинком покійного [PERSON] . Надане позивачем фото будинку також не береться судом до уваги, оскільки з даного знімку неможливо встановити, чи саме це є будинок за адресою: [ADDRESS] . До позовної заяви позивачем долучено копію посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] від 25.04.2017. На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи те, що в позові відмовлено, судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed