Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Адвокат Калинчук Ю.В., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Перша державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування уточнених позовних вимог вказала, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно в с. Вовчківці Коломийського району, а саме: домогосподарство [ADDRESS] , літня кухня "Б" з верандою "Б1", сарай "В" з підвалом "В1", сарай "Г", сарай "Д", гараж "З", сарай 2К", вбиральня "Е", криниця №1, огорожа №2-3, вимощення І) та земельні ділянки: площею 1,24га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт про право власності на землю серії РІ №198205 від 18.02.2003р.), 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,37 га для ведення особистого селянського господарства, Державний акт на які втрачено. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його сини позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] та дружина померлого [PERSON] , яка теж являється відповідачем по справі. Втім, 1/2 частина господарських споруд (криниці, огорожі, вимощення) в належному померлому домогосподарстві визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та його першої дружини, [PERSON] . Оскільки державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку житлового будинку [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на: - 1/3 частину домогосподарства по [ADDRESS] , та яке складається з позначених у технічному паспорті від 23.09.2016р.: житлового будинку літера "А", літньої кухні літера "Б", веранди літера "Б1", сарая літера "В", підвалу літера "В1", сарая літера "Г", сарая літера "Д", гаража літера "З", сарая літера "К", вбиральні літера "Е"; - 1/6 частину господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: криниці, огорожі, вимощення; - 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ; - 1/3 частину земельної ділянки площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ; - 1/3 частину земельної ділянки площею 1,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Вовчківської сільської ради. Стягнути судовий збір з відповідачів на користь позивача. Представник позивача, адвокат Калинчук Ю.В. позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. В подальшому представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та просила позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Олексійчук Я.Г. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечила. Представник третьої особи Першої державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №198205, [PERSON] на підставі рішення сесії Вовчківської сільської ради від 23.10.2002р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,24 га на території Вовчківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] , слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] , слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.01.2012 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] . З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що останній помер [INFO] . Згідно довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини від 18.10.2016 року, в господарстві №! [ADDRESS] , крім померлого [INFO] [PERSON] на день його смерті були зареєстровані: син [PERSON] , 1979 р.н. Господарський двір станом на 1991 рік відносився до суспільної групи, як робітничий двір. Станом на 1991 рік в господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1955 р.н., який помер; дружина [PERSON] , 1961 р.н.; син [PERSON] , 1979 р.н.; син [PERSON] , 1985 р.н. Рішенням Снятинського районного суду від 25.05.2022 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частини господарських споруд, а саме: криниця, огорожа, вимощення, що знаходяться по [ADDRESS] . З довідки від 14.06.2022 р. №538/02-14, виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав в [ADDRESS] , заведена спадкова справа за №282/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом №510 від 10.08.2016р. [PERSON] , 1980 р.н., заяви про прийняття спадщини за законом №582 від 06.09.2016р. [PERSON] , 1979 р.н. та [PERSON] , 1985 р.н. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області від 14.06.2022 р. №539/02-31, відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на частку житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області від 27.02.2023 р. №159/02-31, відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24га, що розташовані на території Вовчківської сільської ради, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25га, що розташована по [ADDRESS] і для ведення особистого селянського господарства площею 0,37га, що розташована по [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - відомості відсутні щодо [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, що по [ADDRESS] , відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка, що по [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності на: - 1/3 частину домогосподарства по [ADDRESS] , та яке складається з позначених у технічному паспорті від 23.09.2016р.: житлового будинку літера "А", літньої кухні літера "Б", веранди літера "Б1", сарая літера "В", підвалу літера "В1", сарая літера "Г", сарая літера "Д", гаража літера "З", сарая літера "К", вбиральні літера "Е"; - 1/6 частину господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: криниці, огорожі, вимощення; - 1/3 частину земельної ділянки площею 1,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Вовчківської сільської ради. Слід зазначити, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Щодо визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , в цій частині його вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, а відповідно в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки спадкодавець [PERSON] не набув за життя права власності на вищезазначені земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, то і судові витрати слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто порівну. Позивач сплатив 992,40 гривень судового збору за подання позовної заяви до суду , у зв`язку з чим відповідачам слід повернути позивачу по 330,80 грн. судового збору. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved