Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Рух справи. Процесуальні дії у справі. 9 грудня 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача - адвоката Селезньова М.В., надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11:30 25 січня 2023 року. За клопотанням відповідача, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу для розгляду за територіальною підсудністю передано до Вишгородського районного суду Київської області. 9 березня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Лукач О.П. для розгляду. Ухвалою суду від 10 березня 2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 09:30 18 квітня 2023 року, про що повідомлено сторін. У призначене судове засідання сторони не з`явились, при цьому у прохальній частині позовної заяви міститься вимога про розгляд справи у відсутність позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. У зв`язку із неявкою у судове засідання відповідача, а також відсутністю в матеріалах справи доказів його належного повідомлення про день, час та місце судового засідання, розгляд справи відкладено на 09:30 12 травня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження та на сайті Вишгородського районного суду було розміщено «Оголошення про виклик [PERSON] до суду на 12 травня 2023 року». У судове засідання, призначене на 12 травня 2023 року, сторони не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, при цьому судові повітки, надіслані відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання як ВПО, повернулися до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання», «неправильно зазначена (відсутня) адреса». Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності сторін, суд враховує прохання позивача, яке міститься у позовній заяві, про розгляд справи у її відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечує та те, що відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач, з опублікуванням оголошення про його виклик до суду, вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, саме за його клопотання справу було передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області, проте розглядом справи не цікавився, із заявами не звертався. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Обґрунтування позову. В обґрунтування позовної заяви, зазначено, що 23 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується долученим до позовної заяви оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають доньку, що також підтверджується копією свідоцтва про народження, долученою до позовної заяви. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть, потреба у наданні строку на примирення відсутня. Щодо правової позиції відповідача. Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмету спору. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] з 23 червня 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №534, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно 28 листопада 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть, потреба у наданні строку на примирення відсутня. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Частина перша статті 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина перша статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 174 ЦПК України - при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Частина восьма статті 279 ЦПК України - при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Стаття 51 Конституції України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.. Стаття 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частини третя та четверта статті 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина третя статті 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина перша статті 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористалася наданим правом та звернулася до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved