Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

26.12.2022р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.07.2007р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, за час якого у них народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , але останнім часом подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, в результаті чого між ними почали виникати сімейні негаразди, які переростали у сварки, що призвело до їх віддалення, а потім до повного відчуження. Позивачка вказує, що вони втратили один до одного почуття любові і поваги та стали повністю чужими людьми, шлюбні відносини вони не підтримують, у кожного з них окреме господарство та роздільний бюджет, відповідач проживає з іншою сім`єю, діти проживають біля позивачки. З огляду на зазначене, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, на примирення вона категорично не згодна, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.29). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просив розглянути без його участі (а.с.30). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, діти проживають біля позивачки, остання на примирення категорично не згодна і відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що позивачка не скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст.113 СК України, щодо відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, вважає, що вона надалі бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Суд також роз`яснює, що згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними; той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved