Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах\~якої діє\~адвокат Карпа Марія Михайлівна, звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 234,7 кв.м., житловою площею 64,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя склав заповіт в її користь. Вона відмовилася від прийняття спадщини за заповітом шляхом подачі у визначений законом термін заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини за заповітом. Таким чином, вона та відповідач [PERSON] , як спадкоємці першої черги прийняли спадщину за законом, оскільки подали нотаріусу відповідні заяви про її прийняття. 11 березня 2023 року між нею та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини щодо майна, яке належало їх померлому батькові [PERSON] . Відповідно до зазначеного договору вона успадкувала частку житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування будинку площею 0,198 га, яка розташована на території села Чернелів - Руський Тернопільського району Тернопільської області. З метою оформлення спадкових прав, вона звернулась в Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що не було проведено державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок за померлим, що є перешкодою в оформлені права власності на спадкове майно. Вказані обставини зумовили звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] адвокат Карпа М.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву у якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення\~ з наступних підстав: [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Чернелів-Руською сільською радою Тернопільського району 17.10.1987, відповідний актовий запис №28. 28.04.2017 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Чернелів-Руською сільською радою Тернопільського району 01.07.1978, відповідний актовий запис №28. 15.02.2000 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ступківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] в с.\~Чернелів-Руський\~Тернопільського району\~Тернопільської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.05.2022 Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №61. 11.03.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, згідно якого частка житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,198 га яка розташована на території с. Чернелів-Руський Тернопільського району Тернопільської області переходить дочці померлою [PERSON] . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 2- 172 . Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 325490625, 11.03.2023 державним нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,198 га яка розташована на території с. Чернелів-Руський Тернопільського району Тернопільської області на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер: 2-173 виданого 11.03.2023 цим же нотаріусом. 16.03.2023 постановою державного нотаріуса Тернопільської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за померлим, відсутністю правовстановлюючого документу. З вказаної постанови нотаріуса убачається, що у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 357/2022 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за заповітом, але прийняття спадщини за законом. 23 серпня 2022 року за № 748 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці не зверталися. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Чернелів-Руською сільською Радою народних депутатів від 29.12.1989 на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів від 29.12.1989 за №280, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] . Як вбачається\~із виписки\~з погосподарської\~книги №171\~від 05.09.2022,\~житловий будинок,\~який знаходиться\~по [ADDRESS] \~ належав\~до суспільної\~групи господарств - колгоспного двору. Станом на 01.07.1990, членами колгоспного двору були: [PERSON] , 1952 р.н. (голова двору); [PERSON] , 1958 р.н. - колишня дружина; [PERSON] , 1978р.н. дочка; [PERSON] , 1987 р.н. дочка. 30.08.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 234,7 кв.м., житлова 64,8 кв.м. Рік побудови- 1990 -1991. Відповідно до Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №589 від 30.08.2022 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 30.08.2022 за № 590 за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] в бюро не проведена. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1\~ст.\~182\~ЦК\~України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відтак, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . У п.13 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~24.06.1983\~№4\~«Про\~практику\~розгляду судами\~України\~справ\~про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563\~ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відтак після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із 1/4 частини житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , яка належала померлому як голові колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , прийняла спадщину після смерті останнього, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на успадковане нерухоме майно, зокрема 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 234,7 кв.м., житловою площею 64,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів виданих на ім`я спадкодавця та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. При цьому спадкоємцями померлого [PERSON] , а саме позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] погоджено порядок розподілу спадкового майна, згідно укладеного договору про поділ спадщини, згідно якого вищевказана частка житлового будинку [ADDRESS] переходить позивачу. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача, як спадкоємця майна померлого члена колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 234,7 кв.м., житловою площею 64,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved