Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, у них народився [INFO] син [PERSON] . Син [PERSON] на даний час навчається в ЗНУ в м.Тернопіль за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» на першому курсі денної форми навчання на контрактній формі. На даний час її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечувати потреби сина, а відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення сином двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 28.03.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. У встановлений термін сторони не направили суду заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони по справі належним чином повідомлені про призначення справи про розірвання шлюбу до судового розгляду відповідно до ст.128 ЦПК України, про що свідчать розписки про отримання зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідач письмовий відзив суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Суд вважає, що відповідач не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивачки, яка згідно письмової заяви просила позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 травня 2004 року Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 02 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] )- розірвано.(а.с.10) Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2004 року видане Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.5). Судом встановлено, що з відповідача [PERSON] відповідно до заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.10.2018 року стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , визначені в єдиній твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на двох дітей щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття.(а.с.8). У зв`язку з досягненням сином [PERSON] повноліття [INFO] , стягнення аліментів з відповідача припинено. Вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, пленум Верховного суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено, підтверджується: довідкою №457 виданою 18 січня 2023 року Західноукраїнським національним університетом та догором про надання латної освітньої послуги для підготовки фахівців №385955 від 29 серпня 2022 року, [PERSON] навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» за контрактом на денній формі навчання. Термін навчання з 05.09.2022 року по 30.06.2026 року.(а.с.6). З врахуванням викладених обставин, судом встановлено, що [PERSON] навчається (продовжує навчатися) на денній формі навчання за контрактом у Західноукраїнському національному університеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема для оплати контрактної форми навчання, на придбання підручників, харчування, придбання сезонного одягу та взуття, тощо. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Оскільки позивачка [PERSON] не надавала доказів на обґрунтування визначеної у позовних вимогах суми аліментів, виходячи з встановлених судом обставин та з врахуванням засад розумності і справедливості, суд вважає за доцільне визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьохрічного віку, відповідно до приписів ст.ст.199,200 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~рішення суду\~в частині\~стягнення з\~ [PERSON] в\~користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial