Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] ., в якому зареєстровано позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] та спільну доньку [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно договору про поділ спільного майна подружжя від 03.12.2021 року, квартира за адресою: [ADDRESS] перейшла у особисту приватну власність позивачу [PERSON] . Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, проте вже довгий час не проживає за місцем реєстрації, що порушує право позивача, як власника квартири. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши надані докази приходить до наступного. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.\~379,\~382 ЦК України). Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (ст.ст.\~150,156 ЖК України). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житлове приміщення, квартира за адресою: [ADDRESS] - на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2013 року, згідно якого квартиру придбано за згоди чоловіка позивача [PERSON] , тобто квартиру придбано у шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 03.12.2021 року, квартира за адресою: [ADDRESS] перейшла у особисту приватну власність позивачу [PERSON] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні у вказаній квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON] . Відповідно до вимог ст.319\~ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.ч. 1-2\~ст. 231 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до стаття 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.\~ Враховуючи, що позивач є власником квартири де зареєстрований відповідач, який не проживають без поважних причин в будинку більше року, що визнано відповідачем, суд вважає за необхідне усунути порушення прав власника та визнати відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved