Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У січні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.02.1989 року у Відділі РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 156, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 1 073,60 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з тим, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові, мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим і буде суперечити їх інтересам. 25.01.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.03.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи 05.04.2023, копії ухвали надіслані сторонам. Позивач в позовній заяві просила провести розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В поданій через канцелярію суду заяві від 03.05.2023 року позивач також просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за відомими суду адресами, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 04.02.1989 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 156, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.1989 року. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних дітей.\~ При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved