Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона разом з відповідачем мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на утриманні позивача. [PERSON] не приймає участі у задоволенні матеріальних потреб. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила слухання справи проводити без її участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, 29.03.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він військовослужбовець, який знаходиться на лікуванні з 23.02.2023. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я перебувати на передовій не зможе, тому заробітну плату буде отримувати меншу. Має на утриманні неповнолітню доньку своєї дружини [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та допомагає батькам. Тому просить призначити мінімальний розмір аліментів на [PERSON] . На прохання [PERSON] перераховував кошти для дитини. Додав, що у [PERSON] неодноразово були приводи до поліції та вона веде аморальний спосіб життя, у зв`язку з цим відповідач просить ювенальну поліцію проконтролювати витрати на аліментів саме на дитину. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 16 березня 2011 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2013 року, шлюб було розірвано. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та перебуває на утриманні позивача. [PERSON] не приймає участі у задоволенні матеріальних потреб. Відповідач [PERSON] має на утриманні неповнолітню доньку своєї дружини [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та допомагає своїм батькам. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі за текстом\~СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 Сімейного кодексу України. Згідно зі\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі за текстом\~ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, враховуючи вік та стан здоров`я, матеріальне становище сторін, той факт, що на утриманні у відповідача є інші утриманці, що відповідач працездатний, аліментних зобов`язань на користь інших осіб не має, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути аліменти на утримання\~дитини в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з 16.03.2023. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 1, 2\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 3\~ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до\~ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. Суд, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved