Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»), товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на початку травня вона дізналась, що стосовно неї, як боржника, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем було відкрите зведене виконавче провадження ЗВП № [NUMBER]. Виконавче провадження № [NUMBER] від 27.04.2021 було відкрито по примусовому виконанню виконавчого напису № 31091, вчиненого 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в сумі 10 990,00 грн. Виконавче провадження № [NUMBER] від 29.04.2021 було відкрито по примусовому виконанню виконавчого напису № 4703, вчиненого 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 50 193,70 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем вищезазначені відкриті виконавчі провадження № [NUMBER] від 27.04.2021 та № [NUMBER] від 29.04.2021 були об`єднані у вищезазначене зведене виконавче провадження № [NUMBER]. В межах зведеного виконавчого провадження № [NUMBER] на підставі постанови про арешт коштів боржника від 05 травня 2021 року було накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритому рахунку IBAN [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) в АТ «Універсал Банк». Позивач зазначила, що вищезазначені виконавчі написи нотаріусів є такими, що не підлягають виконанню, оскільки при їх вчиненні нотаріусами не було дотримано вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів та свідчать про безспірність заборгованості. Більш того, між позивача та відповідачами відсутні будь-які договірні відносини, як і заборгованість. [PERSON] просила суд визнати виконавчий напис № 31091, вчинений 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в сумі 10 990,00 грн., таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий напис № 4703, вчинений 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 50 193,70 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. 14.06.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у даній справі. 25.06.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення в рамках зведеного виконавчого провадження № [NUMBER], по примусовому виконанню виконавчого напису № 31091 від 18.03.2021 та виконавчого напису № 4703 від 25.03.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 10 990,00 грн., та на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 50 193,70 грн. Генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» подав до суду відзив на позовну заяву, який здійснивши аналіз норм законодавства зазначив про правомірність дій нотаріуса, просив відмовити у задоволенні позову. 15.07.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, просила розглядати справи без її участі. Представники відповідачів, треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі. На момент розгляду справи ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не скористалось своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи - на подання пояснень по суті спору. Документи, що послугували підставою для вчинення вищезазначених виконавчих написів суду не надані. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із відсутністю заперечень позивача, суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, та вбачається із копії постанови про арешт коштів божника від 05.05.2021 ЗВП № [NUMBER], виконавче провадження № [NUMBER] від 27.04.2021 було відкрито по примусовому виконанню виконавчого напису № 31091, вчиненого 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в сумі 10 990,00 грн. Виконавче провадження № [NUMBER] від 29.04.2021 було відкрито по примусовому виконанню виконавчого напису № 4703, вчиненого 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 50 193,70 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем вищезазначені відкриті виконавчі провадження № [NUMBER] від 27.04.2021 та № [NUMBER] від 29.04.2021 були об`єднані у вищезазначене зведене виконавче провадження № [NUMBER]. В межах зведеного виконавчого провадження № [NUMBER] на підставі постанови про арешт коштів боржника від 05 травня 2021 року було накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритому рахунку IBAN [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) в АТ «Універсал Банк». Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні написів нотаріуси отримали необхідні первинні бухгалтерські документи щодо видачі грошей та/або здійснення їх часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), наявності кредитних відносин між сторонами, тому у нотаріусів були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед позивача перед відповідачами зазначений у виконавчих написах є безспірним. Крім того, відсутні документи, які дозволяють перевірити чи нараховувалась і яким чином заборгованість за несплаченими відсотками. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису № 31091, вчиненого 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та виконавчого напису № 4703, вчиненого 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, такими, що не підлягають виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання позову у розмірі 454,00 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15,18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 ,

Outcome: approved