Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Старокозацької сільської ради, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Короткий зміст та обґрунтування позову Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2016 року, справа №495/7837/15-ц був розірваний. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.04.2006 року, актовий запис №23 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.2009 року, актовий запис №57. 10.11.2017 року позивач одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.11.2017 року. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що на виконанні у Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №49695215 щодо примусового виконання виконавчого листа №495/7331/15-ц, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до даного розрахунку заборгованість станом на 31.01.2023 року зі сплати аліментів складає 43 369, 91 коп.. Відповідач, як батько ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей, станом здоров`я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків і долі дітей, а також з урахуванням інтересів дітей змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2023 року з служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації витребувано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2023 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини які зазначені в позову. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей,. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав підтримала. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2016 року, справа №495/7837/15-ц був розірваний. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.04.2006 року, актовий запис №23 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.2009 року, актовий запис №57. В зв`язку з тим, що відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надав, позивач була змушена звернутись до суд з позовом про стягнення аліментів. Так, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що на виконанні у Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №49695215 щодо примусового виконання виконавчого листа №495/7331/15-ц, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до даного розрахунку заборгованість станом на 31.01.2023 року зі сплати аліментів складає 43 369, 91 коп.. 10.11.2017 року позивач одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.11.2017 року. На теперішній час неповнолітні діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. Як пояснила позивач в судовому засіданні, відповідач з дітьми не спілкується, матеріально не допомагає, станом здоров`я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тощо. Діти повністю знаходиться на утриманні матері, відповідач байдуже ставиться до долі дітей, жодних перешкод у спілкуванні батька з дітьми не чинить. Відповідно до рішення виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 25.04.2023 року №103 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було затверджено висновок, згідно якого з метою захисту прав та інтересів дітей, служба у справах дітей Старокозацької сільської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, фактом того, що відповідач, як батько неповнолітніх дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не цікавиться їх життям, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, слугує нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. заява відповідача [PERSON] , в якій він надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в реєстрі за №596 від 07.04.2022 року. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно його дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст.164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з нормами ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої малолітньої дитини. Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України у випадку зміни поведінки та свого ставлення до сина. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Висновок суду Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати дітей, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Outcome: approved