Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом до Овруцької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка за життя зробила заповіт на свого сина [PERSON] . В установлений законом строк [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подав, у зв`язку з тим, що був необізнаний про існування заповіту. Крім того, у свідоцтві про народження позивача [PERSON] зазначено матір`ю [PERSON] , тоді як у свідоцтві про смерть вказується [PERSON] . А тому, позивач просить встановити факт родинних відносин з матір`ю, а також визначити додатковий строк для прийняття спадщини та просить позов задоволити. 17.04.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.05.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, але в позові клопотав про розгляд справи у відсутність позивача. Представник відповідача Овруцької міської ради в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними доказами. Дослідивши докази, судом встановлено наступне. 22.10.2010 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 22.10.2010, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №39. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2019. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК від 24.12.2021 №2724/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також не доведено факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником, так як в свідоцтві про народження [PERSON] померла мати вказана як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.11.1977, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 20.04.2023 №646/01-16, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №1055/2021 у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від сина померлої\~ [PERSON] . За інформацією Покалівського старостинського округу № 12 Овруцької міської ради від 08.12.2021 №455, на день смерті [PERSON] з нею був зареєстрований та проживав співмешканець [PERSON] Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. У постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 Верховний Суд зробив висновок, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, оскільки позивач, являючись спадкоємицею після смерті матері про наявність заповіту на своє ім`я обізнаний не був, тому суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться факт того, що матір`ю позивача є [PERSON] , проте через розбіжність в написанні імені спадкодавці в свідоцтві про народження позивача та в свідоцтві про смерть спадкодавця, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права. Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved