Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.07.2019 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Hyndai Elantra д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винним у вказаній ДТП відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2019 визнаний водій [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" автомобіль Hyndai Elantra д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту №99-D/58/0 від 07.08.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 250 110 грн. 72 коп. ПрАТ СК "ПЗУ Україна" було визнано вищевказане ДТП страховим випадком та в подальшому сплачено Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 229 754 грн. 07 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК "ПЗУ Україна" у відповідності до статті 25 Закону України "Про страхування" на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 03.07.2019 року та страхового акту №UA2019073000045/L05/03 від 18.10.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №1 36545 від 23.10.2019 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 229 754 грн. 07 коп. Згодом стало відомо, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була забезпечена в ТДВ "СК "КИЇВ РЕ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АМ/4882714, за яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну - 100 000 грн. 00 копійок. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, оскільки різниця між лімітом відповідальності страхової компанії відповідача за завдану шкоду та фактичним розміром шкоди складає 129 754 грн. 07 коп. (229 754 грн. 07 коп. - 100 000 грн. 00 коп.), то вказана сума підлягає стягненню з відповідача. 20.01.2020 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Однак, на дату подання позовної заяви відповіді щодо результату вимоги ПрАТ СК "ПЗУ Україна" отримано не було. Таким, чином позивач звертається до суду із вказаним позовом до відповідача та стягнення з нього 129 754 грн. 07 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 23.07.2021 року відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] розпорядженням керівника апарату суду - Зубець Л.В. №308 від 02.11.2021 року призначено повторний розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому-судді Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М. від 08.11.2021 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй письмовій заяві до суду просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, за наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 01.03.2020 року на перехресті вул.Дніпровської та вул.Глібова у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю за участю автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Hyndai Elantra д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Винним у вказаній ДТП визнаний водій [PERSON] , що підтверджується постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.10.2019 року про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. На момент ДТП автомобіль Hyndai Elantra д.н.з. [NUMBER] був застрахований у позивача, що підтверджується договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ.125859 від 08.08.2018. Згідно звіту №99-D/58/0 від 07.08.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 250 110 грн.72 коп. Позивач сплатив: 229 754 грн. 07 коп. - страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 36545 від 23.10.2019 на суму: 229 754 грн. 07 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ "СК "КИЇВ РЕ", що підтверджується полісом № АМ 4882714. Оскільки рзниця між лімітом відповідальності страхової компанії відповідача ТДВ "СК "КИЇВ РЕ" за завдану шкоду та фактичним розміром шкоди складає 129 754 грн. 07 коп. (229 754 грн. 07 коп. - 100 000 грн. 00 коп.), то вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved