Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати виконавчий напис № 6463 від 07.09.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною таким, що не підлягає виконанню, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 20 695,61 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені у зв`язку з подачею позовної заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 07.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6463, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 20 695,61 грн. 22.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 67968203 про стягнення з неї - [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» коштів в сумі 20 695,61 грн на підставі виконавчого напису № 6463, виданого 07.09.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням законодавства, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною та лише з формалізованим підходом до визначеної законом процедури і перевірки поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, та зі спливом позовної давності, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 07.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6463. Одночасно з позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 04.02.2022 заяву про забезпечення позову задоволено. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином завірену копію виконавчого напису та належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 6463 від 07 вересня 2021 року. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, хоча повідомлялись про день, час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача 26.04.2023 надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи за допомогою засобів електронного зв`язку, про що свідчить довідка про доставку електронного листа 22.03.2023, яка міститься в матеріалах справи. Однак 21.09.2022 на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вважає, що доводи позивача не заслуговують на увагу, посилався на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат, п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172. При цьому Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 у справі № 6-158цс15 також висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Разом з відзивом, також надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому ТОВ «Вердикт Капітал» просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. також не з`явився в судове засідання, повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду справи, за допомогою засобів електронного зв`язку, про що свідчить довідка про доставку електронного листа , яка міститься в матеріалах справи, та поштою, що підтверджується наявною розпискою. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. належним чином повідомлялась про місце, дату та час слухання справи, про що свідчить поштове відправлення, яке повернулось на адресу суду не врученим разом з позовною заявою, копією ухвали та судовою повісткою з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Витребувані матеріали ухвалою суду від 04.02.2022 надані не були. Відповідно до відповіді Міністерства юстиції України № 91220/114206-22-22/37.5 від 04.10.2022, Наказом Міністерства юстиції України від 12.09.2022 № 3832/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7 та на підставі п.п. «е», «з» та «і» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 24.04.2009 за № 7322 на ім`я [PERSON] , анульовано. Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За таких обставин, у зв`язку з тим, що [PERSON] позбавлена права на зайняття нотаріальною діяльністю, а судова кореспонденція надсилається за її юридичною адресою, тому [PERSON] неможливо повідомити про судове засідання, що в свою чергу, призводить до затягування судового процесу та порушує права позивача на розгляд справи у розумний строк. На думку суду, матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин у справі та прийняття рішення. А тому суд не вбачає перешкод для розгляду справи у тому, що частина витребуваних документів суду надано не було. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність її учасників за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису № 6463 від 07.09.2021, виданого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М., приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 22.12.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67968203. Приватним виконавцем Турським О.В. 03.01.2022 ВП № 67968203 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи [PERSON] у розмірі 20 % від суми доходу (після відрахування податків і зборів) до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, що в сумі становить 23265,17 гривень Згідно з інформацією про виконавче провадження від 01.02.2022, приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. 07.09.2021 вчинено виконавчий напис № 6463 про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал»; на підставі виконавчого напису приватним виконавцем Турським О.В. відкрито виконавче провадження ВП 67968203 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 20695,61 грн. Також 22.12.2021 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди по витратах виконавчого провадження, мінімальні витрати виконавчого провадження на організацію та проведення виконавчих дій становлять 500 гривень. 03.01.2022 виконавчий документ передано до підприємства ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Відповідно до інформації, щодо результатів пошуку фізичних осіб від 01.02.2022, приватним виконавцем Турським О.В. відкрито виконавче провадження № 67968203 про стягнення коштів з [PERSON] на підставі документу, який видав Приватний нотаріус КМНО Сазонова О.М.. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. видано документ на підставі якого Козятинським відділом ДВС Лопатинською Н.М. відкрито виконавче провадження № 68372548 про стягнення коштів з [PERSON] [PERSON] займає посаду старший фахівець з обслуговування клієнтів у ТОВ «Нью Файненс Сервіс», за січень місяць їй було нараховано 16 915, 94 гривень, про що свідчить розрахунковий листок за січень 2022 року. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 89 Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 даного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд звертає увагу, що позивач заперечував безспірність заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал». В той же час, слід зазначити, що матеріали справи не містять документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Також в матеріалах не міститься розрахунку заборгованості. Відповідачем не надано суду жодних документів, які б підтвердили факт подання таких документів нотаріусу, та наявність самого кредитного договору. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від відвовідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості та суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, не доведено, що позивач отримував вимогу про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, або письмової вимоги про усунення порушень, а отже - він був позбавлений можливості надати будь-які пояснення чи аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Таким чином, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною. Вказані обставини вказують на обгрунтованість позову, та наявність підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. ТОВ "Вердикт Капітал" заявило клопотаня про зменшення витрат на правову допомогу, однак суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки в позові відсутня сама вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу, а лише зазначена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, які понесені у зв'язку з подачею позовної заяви до суду, що не суперечить вимога ст. 141 ЦПК України. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved