Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на наступне. Шлюб між нею та відповідачем по справі було зареєстровано 15 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року шлюбні відносини були припинені з причини постійного перебування чоловіка на заробітках, хоча сім`я ніякої допомоги від нього не отримувала, бо зароблені кошти чоловік витрачав на свої потреби та своє задоволення. Крім цього, в 2021 році відповідач вчинив подружню зраду, що й стало основною причиною припинення спільного проживання. Тому, у зв`язку з даними обставинами, спільне проживання та перебування в шлюбі для неї є неможливим. Дитина проживає з нею, а питання щодо утримання дитини буде вирішуватись в судовому порядку. Майновий спір на даний час відсутній. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2022 року головуючою - суддею було обрано [PERSON] (а.с.9). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.14-15). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.19). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.20). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.22). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався, при цьому, 21 квітня 2023 року на адресу суду надав електронне звернення, відповідно до якого просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував (а.с.24-25). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 15 серпня 2012 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З грудня 2018 року шлюбні відносини були припинені з причини постійного перебування чоловіка на заробітках. Крім цього, в 2021 році відповідач зрадив позивачку з іншою жінкою, що й стало основною причиною припинення спільного проживання. Тому, на думку сторін по справі, спільне проживання та перебування в шлюбі є неможливим. Майновий спір на даний час відсутній. Оскільки сторони не виявили бажання примиритись, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved