Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між ним і відповідачем. Позов мотивований тим, що 09.09.2014р. сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено актовий запис №37. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання сторін та збереження шлюбу стало неможливим. Причиною розірвання шлюбу є різниця у поглядах на життя, сімейні відносини та відсутнє взаєморозуміння. Примирення між сторонами неможливе. Ухвалою суду від 11.04.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У заяві від 12.04.2023р. позивач просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У заяві від 24.03.2023р. відповідач просить суд розглянути справу без її участі, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09.09.2014р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №37, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] , місце державної реєстрації шлюбу Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.09.2014р. (а.с.3). [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 24.06.2015р Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області. (а.с.4). Спільне проживання сторін та збереження шлюбу стало неможливим. Причиною розірвання шлюбу є різниця у поглядах на життя, сімейні відносини та відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Із змісту ст.56 СК України слідує, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує відносно цього, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві від 24.03.2023р відповідач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі - " [PERSON] ". У позовній заяві позивач просить суд судові витрати по сплаті судового збору залишити за ним.

Outcome: approved