Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.2013р. о 01год трапилася ДТП, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «Богдан А-092», д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілям завдано механічних пошкоджень. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до звіту №7236 вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] становить 34520,88грн., сума витрат на збір документів складає 938грн., тобто загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 35 458,88грн. Згідно відомостей відповідач визнав борг та сплатив 24 630грн, а не сплаченою залишилася шкода в сумі 9 890,88грн. А тому, просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 9890,88грн. Просить позов задоволити. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 08.05.2023 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] 15.08.2013р. о 01год в м.Києві по пр-т Повітрофлотському, 32/2 керуючи автомобілем Богдан А-092 д/н [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», д/н [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України. Як вбачається із постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 03.09.2013 року [PERSON] вину у вчиненому визнав повністю та матеріали адміністративної справи про притягнення [PERSON] за ст.124 КУпАП передано на розгляд командиру військової частини № [NUMBER] . Судом встановлено, що станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п/п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння 1 транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії повідомлення потерпілого [PERSON] від 15.08.2013р. він повідомив про ДТП та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно ст. 29 Закону України № 961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до звіту №7236 про оцінку колісного транспортного засобу від 29.08.2013р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген», д/н [NUMBER] внаслідок ДТП складає 34520,88грн. До матеріалів справи долучено копію наказу №226 від 21.01.2014р., згідно якого сума до сплати [PERSON] складає -34520,88грн. та платіжне доручення №285 від 23.01.2014р., відповідно до якого позивач здійснив страхове відшкодування, згідно наказу в сумі 34520,88грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то він, як особа, що винний у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу в користь позивача завдану шкоду. Проте, як встановлено в судовому засіданні відповідач визнав борг та сплатив позивачу 24 630грн, а не сплаченою залишилася шкода в сумі 9 890,88грн. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається із матеріалів справи відповідач до цього часу не відшкодував шкоду в розмірі 9 890,88грн., проте ним було визнано грошові вимоги позивача та останній платіж [PERSON] було здійснено 23.02.2018р., що стверджується платіжною інструкцією від 23.02.2018р. З цих підстав строк позовної давності закінчується 22.02.2021р., який припав на строк, який відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України продовжився на строк дії карантину. А тому, судом встановлено, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки його право на захист було продовжено на весь строк карантину. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з [PERSON] на користь позивача підлягає відшкодуванню завдана шкода в порядку регресу в сумі 9 890,88грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 1166, 1187 ЦК України та

Outcome: approved