Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Козачук С.А. діючи в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки зазначив, що 28 лютого 2023 року Герцаївським районним судом Чернівецької області було ухвалено заочне рішення яким задоволено позовні вимоги позивачки та розірвано шлюб зареєстрований 13 липня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби, Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис № 02, між [PERSON] і [PERSON] народження. З огляду на те, що вказаним заочним рішенням питання щодо витрат понесених позивачкою на отримання правової допомоги вирішено не було, представник позивачки просив ухвалити додаткове рішення, згідно якого стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, розгляд вказаного питання суд вирішує з власної ініціативи в порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, без повідомлення сторін, тому дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачкою, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, надано договір про надання правової допомоги від 25.08.2022 року укладеного із адвокатом Козачук С.А., акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 26.08.2022 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 26.08.2022 року на підставі якого від [PERSON] адвокатом прийнято кошти у розмірі 4000 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи те, що судом при ухваленні заочного рішення 28 лютого 2023 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, зважаючи на предмет позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд доходить висновку про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved