Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

13 березня 2023 року до суду надійшов зазначений позов,мотивований тим, що позивачка користується послугами стільникового мобільного зв`язку за абонентським номером [NUMBER] , що обслуговується ПрАТ «ВФ Україна», який використовує також як фінансовий номер для підтвердження банківських операцій. 24 квітня 2021 року, близько 22 год, на цей номер надійшло повідомлення про блокування SIM-карти для подальшої її заміни. [PERSON] через номер 222 InfoCentrVodafonе відмінила заміну SIM-карти. Однак відповідачем все ж таки було надано доступ третім особам до її номеру телефона, за допомогою якого невідомими особами 25 квітня 2021 року було проведено несанкціоноване списання з її банківського рахунку 6200 грн. Вказані обставини встановлені та підтверджені під час розгляду справи №573/1821/21. Позивачка вважає, що наданням відповідачем доступу третім особам до її номеру телефона і незаконним списанням з її банківського рахунку грошових коштів їй заподіяно моральну шкоду. Тому просить визнати дії ПрАТ «ВФ Україна» протиправними та стягнути з нього 50000 грн моральної шкоди. Ухвалою від 16 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до розгляду (а. с. 23). 10 квітня 2023 року представник відповідача ПрАТ «ВФ Україна» - адвокат Лисих Р.В. електронною поштою направив відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Представник зазначає, що реєстрація мобільного номеру позивачки з наданням персональних даних здійснена лише з 11:34 год 26 квітня 2021 року. До цього часу для ПрАТ «ВФ Україна» він був анонімний. Відповідач не укладав будь-яких договорів по відкриттю/обслуговуванню рахунків позивачки у банківських установах. Послуга «фінансовий номер» у ПрАТ «ВФ Україна» взагалі відсутня. Позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем або його співробітниками вчинено кримінальне правопорушення, чи їх неправомірні дії сприяли несанкціонованому доступу для входу до банківської системи для подальшого переказу коштів з рахунку позивачки. Зі скаргою про незаконні дії відповідача щодо віддаленої заміни SIM-карти за мобільним номером позивачки остання не зверталася. Крім цього, [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження своєї вимоги про відшкодування моральної шкоди, не зазначено в чому саме вона полягає (а. с. 29-40). 02 травня 2023 року від представника позивачки [PERSON] - адвоката Жалковського В.Ю. надійшла відповідь на відзив, у якій він підтримує позицію позивачки, викладену в позовній заяві, вказує, що ПрАТ "ВФ Україна" повинні надати аудіозапис розмови невідомої особи, що замовляла послугу з представником Info Centr Vodafone. Вважає, що сума моральної шкоди в розмірі 50000 грн є справедливою, тому просить позов задовольнити в повному обсязі (а. с. 56-59). 04 травня 2023 року від представника відповідача ПрАТ «ВФ Україна» - адвоката Лисих Р.В. надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві (а. с. 60-62). У судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, її інтереси представляв адвокат Жалковський В.Ю., який позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повнову обсязі. Представник відповідача ПрАТ «ВФ Україна» - адвокат Лисих Р.В. у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши представника позивача [PERSON] - адвоката Жалковського В.Ю. та представника відповідача ПрАТ «ВФ Україна» - адвоката Лисих Р.В., дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг стільникового мобільного зв`язку за абонентським номером [NUMBER] , який обслуговується ПрАТ «ВФ Україна, що не заперечується відповідачем. Вказаний номер позивачкою зазначено у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (справа № 573/1821/21 - а. с. 39). Відповідно до наданого позивачкою screenshot-зображення СМС-повідомлення 24 квітня 2021 року від Vodafone надійшло СМС-повідомлення наступного змісту: «Увага! По Вашому номеру зараз буде встановлено блокування для подальшої заміни SIM карти. Якщо Ви не подавали запит - для захисту Вашого номеру негайно зателефонуйте по номеру 222 (з номеру Vodafone) або 0 800 400 222 (для абонентів інших операторів). З турботою, Vodafone» (а. с. 8). Із виписок по кратці [NUMBER] вбачається, що 25 квітня 2021 року з карткового рахунку [PERSON] № [NUMBER] проведено такі фінансові операції: 1) переказ із позначенням «Розваги: xBill*iGray, ODESA» у сумі 500 грн; 2) переказ із позначенням «Розваги: xBill*zMoney GP, KYIV» у сумі 500 грн; 3) переказ із позначенням «Розваги: xBill*zMoney GP, KYIV» у сумі 500 грн; 4) переказ зі своєї карти [NUMBER] через додаток Приват24 у сумі 1 505 грн; 5) переказ із позначенням «Розваги: xBill*iGray, ODESA» у сумі 800 грн; 6) зарахування суми вкладу з «Скарбнички» у сумі 497 грн 54 коп.; 7) переказ із позначенням «Розваги: xBill*zMoney GP, KYIV» у сумі 3 900 грн (а. с. 7). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31 січня 2022 року у справі №573/1821/21, залишеним в силі постановою Сумського апеляційного суду від 23 червня 2022 року, частково задоволено позов [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ПрАТ «Водафон Україна». Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути на картковий рахунок [PERSON] списані кошти в сумі 6 200 грн (а. с. 9-19). За матеріалами цивільної справи №573/1821/21 та згідно з письмовими поясненнями представника ПрАТ «ВФ Україна» (а. с. 81-87), по номеру [NUMBER] у квітні 2021 року двічі відбувалася заміна SIM-карти в результаті розгляду заявок, зокрема: 1) 24 квітня 2021 року о 20:07 год та о 20:34 год під час дзвінка до Центру обслуговування абонентів оператора були подані та сформовані заявки на блокування та заміну SIM-карти номеру телефону [NUMBER] . Оскільки станом на 24 квітня 2021 року користувач цього номеру був анонімним, особа, яка телефонувала, надала необхідні та достатні для ідентифікації відомості стосовно обслуговування зазначеного номера (вірний ІМЕІ пристрою, у якому знаходилась SIM-картка). Будь-які персональні дані особою, що проводила (замовляла) відновлення зазначеного номеру, оператору не надавалися. 24 квітня 2021 року о 21:32 год заявка на заміну SIM-карти [NUMBER] (що подавалася о 20:34 год) була виконана автоматизованою білінгвою системою в автоматичному режимі, тобто відбулась заміна та активація SIM-карти. 25 квітня 2021 року об 11:06 год під час дзвінка до Центру обслуговування абонентів оператора була подана нова заявка, на підставі якої SIM-карта з номером [NUMBER] була заблокована об 11:12 год. У зв`язку з тим, що користувач вказаного номеру телефону був абонентом сервісу передплаченого зв`язку та обслуговувався в мережі ПрАТ «ВФ Україна» знеособлено (анонімно), будь-які персональні дані особою, що проводила (замовляла) відновлення зазначеного номеру, оператору не надавалися. 2) Повторна заявка на заміну SIM-карти та заміна SIM-карти за номером [NUMBER] була подана через представництво Vodafone Україна. 25 квітня 2021 року в проміжку часу з 13:48 до 13:50 год по зазначеному номеру була отримана необхідна додаткова інформація та виконана заміна та активація SIM-карти. Лише 26 квітня 2021 року об 11:34 год була здійснена реєстрація номеру [NUMBER] за [PERSON] , а до вказаного часу зазначений телефонний номер обслуговувався в мережі анонімно, тому ПрАТ «ВФ Україна» не може підтвердити чи спростувати особу/особи ініціатора/ініціаторів цих заявок (а. с. 29-40, справа №573/1821/21 - а. с. 81-87). Як вбачається з деталізації (з.б.а.с 40), заборона на заміну SIM-карти надійшла 24 квітня 2021 року о 21:34 год, коли вже заміна карти була здійснена. Так як на час вчинення дій по заміні SIM-карти абонент, який користувався [NUMBER] , відповідачу не був відомий, при надсиланні заявки на заміну карти він назвав ІМЕІ телефону, тому у відповідача не було підстав для відмови цій особі у заміні SIM-карти. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] здійснила дзвінок відповідачу з телефону своєї доньки про заборону заміни SIM-карти до її заміни, а відповідач, не дивлячись на це, здійснив заміну. Але вона не вказує о котрій годині зателефонувала і не надала доказів, що дійсно телефонувала ще до заміни SIM-карти о 21:34 год. Відповідно до ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що здійснення відповідачем віддаленої заміни SIM-карти після скасування нею даної операції, надання доступу до її номеру телефону стороннім особам, призвело до отримання доступу до її банківських рахунків, у результаті чого невідомою особою було знято грошові кошти. Моральна шкода, яка полягає у її душевних стражданнях, погіршенні самопочуття, сну, фізичного та емоційного стану, була завдана останній внаслідок неякісного надання відповідачем телекомунікаційних послуг, як споживачу. Позивачка була змушена витрачати зусилля, власний час та сили на відновлення становища, на що було потрачено більше року. Але позивачка не довела суду наявність вини у діях відповідача, також не довела того, що працівники ПАТ «ВФ Україна» вчинили незаконні дії, що полягають у віддаленій заміні SIM-карти саме після скасування такої операції позивачкою і надання доступу до номеру її мобільного телефону стороннім особам. Отже, позивачкою не надано доказів в обґрунтування зазначених позовних вимог і не доведено протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між переліченими обставинами та протиправними діями відповідача, що спричинило їй моральні страждання. Оскільки позивачка свої вимоги належним чином не обґрунтувала та не довела належними та допустимими доказами факт спричинення їй діями чи бездіяльністю відповідача моральної шкоди, у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed