Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить про зміну способу стягнення аліментів, що визначений рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 25.12.2013 року, стягнувши з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку [PERSON] , 2013 року народження, яка на даний час проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 25.12.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що сума сплачуваних відповідачем аліментів є значно нижчою встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину. Вказує, що на даний час її матеріальний стан змінився, оскільки вона не працює, внаслідок збройної агресії рф проти України вона з дочкою змушена була виїхати з місця постійного проживання до с. Галайбине Ніжинського району Чернігівської області як внутрішньо переміщена особа. В зв`язку з економічною кризою в державі та зростанням цін на продукти харчування і промислові товари (одяг, взуття тощо) значно зростають витрати на утримання дитини. Відповідач не приймає належної участі в утриманні дочки [PERSON] , крім нерегулярної сплати аліментів, що не відповідає мінімальному розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ніякої іншої матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає. [PERSON] контактів з дочкою не підтримує, місце отримання доходу приховує, не приймає участі у вихованні дочки. Позивачка приймає безпосередню участь в утриманні дочки та її вихованні, а також виконує всі обов`язки, покладені законом, необхідні для належного утримання дитини. Але відсутність постійного доходу та заробітної плати не дають можливості належним чином утримувати дитину, повністю забезпечити її фізичний, духовний розвиток, внаслідок чого [PERSON] змушена використовувати кошти своїх батьків у вигляді допомоги для онуки, просити допомоги у свого чоловіка [PERSON] , перепозичати гроші у родичів та знайомих. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. Натомість відповідач за віком є працездатною особою, не є особою з інвалідністю; аліменти в розмірі частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько у силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дочці та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Ухвалою судді від 29.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, проте від фактичних шлюбних відносин мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно копії рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 25.12.2013 року в справі № 647/4189/13-ц підлягають стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 13 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Як убачається з копій витягів з реєстру територіальної громади, [PERSON] та [PERSON] ) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 13). Згідно довідок Відділу № 3 УСЗН Ніжинської РДА № 7407-7500209064 від 20.04.2022 року та № 7407-5001382328 від 27.04.2022 року, [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Як вбачається з довідки Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 258 від 22.03.2023 року, [PERSON] дійсно проживає з своєю донькою [PERSON] на території Височанської громади за дресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ніжинським відділом ДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] 21 січня 2023 року зареєстрували шлюб, прощо складено актовий запис № 33; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 33). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Як зазначено у ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище як позивача, так і відповідача, стан здоров`я платника та дитини, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , 2013 року народження, в розмірі 350 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які присуджені відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 25.12.2013 року, на 1/4 частини всіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на наведене, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved