Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить стягувати з останнього на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] у розмірі частина від заробітку, щомісячно, на період навчання, починаючи з моменту пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 вересня 2025 року. В обґрунтовування позовних вимог покликається на те, що позивач є дочкою відповідача. У 2022 році вступила до Університету фінансів і бізнесу на денну форму навчання у Республіці Польща, вартість навчання 2500 євро на рік. У липні 2022 року матір`ю позивача сплачено кошти за навчання дочки у розмірі 80683,31 грн. Окрім цього, матір`ю щомісячно сплачується орендна плата за житлове приміщення, у якому проживає позивач під час навчання у Республіці Польща. Батько жодної участі в утриманні дочки, яка навчається не бере, хоч має матеріальну можливість, адже працевлаштований. Позивач не працює та не отримує жодного доходу, оскільки навчається на денній формі навчання. У відповідності до ст. 198 СК України просить позов задовольнити. Відповідачем не подано відзив на позов. 03 квітня 2023 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не з`явились, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Представником позивача подано до суду заяву про розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Просить повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Суд установив, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтвом про народження, яке міститься у матеріалах справи. [PERSON] є студенткою в Університеті Фінансів і Бізнесу Вістула, Республіці Польща, Варшава, з 2022 року. Вступила на денному форму навчання до бакалаврату за спеціальністю «Міжнародні відносини» в університеті. Вартість навчання становить 2500 євро на рік. Дані обставини підтверджено документом про сплату за навчання та рахунком-проформою, які перекладені із англійської мови на українську мову та здійснені перекладачем Серьожкіною Н. Є. та справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І. В.; сертифікатом про продовження іноземцем денної форми навчання, перекладеного з польської мови на українську мову перекладачем Фокіним О. С. та справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук Ю. М. [PERSON] сплачено вартість за навчання [PERSON] , перший курс навчального року, що підтверджено платіжними документами, які містяться у матеріалах справи. Окрім цього, [PERSON] укладено договір оренди (суборенди) житлового приміщення у м. Варшава Республіка Польща від 27 липня 2022 року, строком до 20.07.2023, вартістю 1100 злотих на місяць, що підтверджено копією такого договору, перекладеного з польської мови на українську мову перекладачем Фокіним О. С. та справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук Ю. М. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з частини 1 статті 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм дає підставу для висновку, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що відповідач має матеріальну можливість утримувати дочку, яка продовжує навчання, адже жодних доказів протилежного судом не встановлено. Отже, щодо наявності умови можливості надання відповідачем матеріальної допомоги, у відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, суд приходить висновку, що у відповідача є наявною така можливість. Щодо визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, суд прийшов наступного. Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд приймає до уваги встановлені вище обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України. Позивачем заявлено перед судом вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, що є правом особи, яка звернулась із позовом до суду про стягнення аліментів у відповідності до ст. 184 СК України. З цього питання суд критично оцінює доводи відповідача про визнання розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки такі суперечать ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка навчається, матеріальне становище відповідача, наявність батьківського обов`язку утримання повнолітньої дитини за умови матеріальної можливості, яка наявна у відповідача, адже протилежного судом не встановлено, а тому суд прийшов до висновку, що аліменти необхідно стягувати у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2023 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання підлягають захисту шляхом задоволення позову. Разом із тим, під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, однак, не зазначались сторонами та стосувались предмету доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору за подання такого позову до суду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1073,60 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved