Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

09 січня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з він з відповідачем з 12 лютого 2015 року по 17 жовтня 2019 року перебував в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . 21 жовтня 2021 року суддею Голосіївського районного суду був виданий Судовий наказ про стягнення із нього на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2021 року. На даний час відповідач надала нотаріальну письмову заяву про те, що не має до нього ніяких матеріальних та моральних претензій з приводу аліментів на утримання сина. Він також надав згоду [PERSON] на усиновлення його сина [PERSON] . Позивач просить суд припинити стягнення із нього аліментів на утримання дитини, що стягуються на підставі Судового наказу від 21 жовтня 2021 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 10 січня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 20-21). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі та без участі позивача (а.с. 24). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Судова повістка, яка була направлена на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду з відміткою відділу зв`язку, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 27). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 лютого 2015 року по 17 листопада 2019 року перебували у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2015 року Відділом РАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, актовий запис 172 (а.с.10-12). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Голосіївським районним судом м. Києва по справі № 756/12337/21 було видано Судовий наказ від 21 жовтня 2021 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Відповідно до копії заяви [PERSON] (а.с. 13) судом встановлено, що остання не має претензій до позивача щодо утримання сина; грошові кошти на утримання дитини, необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини нею отримані. Позивач оформив нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на усиновлення його сина [PERSON] [PERSON] , з яким відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією вказаної заяви (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З аналізу норм СК України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Частиною 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Крім цього, це тягне за собою і припинення правовідносин, які існують між усиновлюваною дитиною та іншими членами сім`ї й родичами. Правові відносини припиняються з обома батьками, навіть якщо у якості усиновителя виступає одна особа, а також незалежно від того, чи записані вони батьками чи ні. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів того, що його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , був усиновлений іншою особою, в зв`язку з чим були припиненні особисті та майнові права і обов`язки, які існували між ними, тому відсутні підстави для припинення стягнення аліментів на утримання дитини і в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed