Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 10 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який 31 січня 2022 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з нею. Вона є інвалідом ІІ групи і її доходів недостатньо для повноцінного утримання і виховання дитини. Крім того, син [PERSON] , [INFO] , також є дитиною з інвалідністю. Батько дитини участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Згідно рішення Тячівського районного суду від 04.01.2023 року [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , і місце його проживання та реєстрації їй невідомо. Просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі від його заробітку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач [PERSON] . Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов від 06.03.2023 року, складеного депутатом Буштинської селищної ради Рацин Р.П., встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні та вихованні; вони проживають в своєму будинку, який знаходиться в доброму стані, порушень санітарно-гігеєнічних норм при перевірці не встановлено, у будинку чисто та тепло; явних ознак неблагополуччя при відвідуванні сім`ї не виявлено, між членами сім`ї хороші та доброзичливі відносини, дитина забезпечена всім необхідним відповідно до віку. Згідно довідки виконкому Буштинської селищної ради від 06 березня 2023 року за №661 дитинна [PERSON] , [INFO] , знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] , [INFO] . Посвідченням серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи та отримує соціальну допомогу. Випискою з протоколу ЛКК №021/494 від 26.05.2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю. Рішенням Тячівського районного суду від 04.01.2023 року в цивільній справі №307/2426/22 підтверджується, що [PERSON] визнаний таким, що втратив право на користування житлом в будинку [ADDRESS] , України. Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, є інвалідом ІІ групи, проживає з неповнолітнім сином, який має інвалідність та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2023 року, і до його повноліття. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини за один місяць.

Outcome: approved