Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач мешкає в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] та отримувала послуги центрального опалення від позивача. Відповідач неналежно виконувала обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] в період з 01.12.2006 року по 01.03.2021 року утворилась заборгованість за теплову енергію, яка складає 39917,75 грн. У зв`язку з чим просять стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію за період з 01.12.2006 року по 01.03.2021 року в розмірі 39917,75 грн.; за період з 21.12.2006 року по 01.03.2021 року: інфляційні витрати в розмірі 19103 грн. 41 коп.; 3% річних в розмірі 5681 грн. 45 коп.; а також судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.02.2022 року скасовано заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2021 року за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що квартира за адресою: [ADDRESS] отримана нею 08.11.2017 року на підставі ордеру № 3. Дата реєстрації у вказаній квартирі 06.12.2017 року. Тому вважає, що вона не повинна відповідати за зобов`язаннями до 06.12.2017 року. Крім того, просить застосувати позовну давність. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначила, що з метою відображення достовірних даних під час діяльності підприємства, до особистих рахунків може бути внесено уточнення або додаткова інформація на підставі підтверджуючих документів(зміна опалювальної площі згідно з технічним паспортом, надання пільги або субсидії згідно довідок та посвідчень, кількість зареєстрованих осіб на підставі довідок про реєстрацію громадян, відключення квартири від мереж теплопостачання на підставі затверджених міжвідомчою комісією Актів та інша інформація). По квартирі відповідача до підприємства не було надано жодних документів щодо внесення змін до особового рахунку № [NUMBER] , в тому числі про відключення квартири від мереж опалення в установленному законом порядку. У зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання квартири за адресою: [ADDRESS] . З особового рахунку № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] вбачається, що вартість послуг з теплопостачання нараховується, однак оплачується несвоєчасно та не в повному розмірі, тому з грудня 2006 року по березень 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 39917 грн. 75 коп. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 68 ЖК України\~передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За правилами\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені\~Постановою КМУ від 21. 07. 2005 року № 630\~(із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач не сплачувала отриманні послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію . Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання нею обов`язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Предметом позовних вимог по справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.12.2006 року по 01.03.2021 року у сумі 39917,75 грн. інфляційних витрат в розмірі 19103 грн. 41 коп.; 3% річних в розмірі 5681 грн. 45 коп. Згідно ордеру на жиле приміщення № 3, виданного виконавчим комітетом Селидівської міської ради, [PERSON] надана в користування квартира за адресою: [ADDRESS] з 08.11.2017 року. Враховуючи те, що [PERSON] стала користуватися квартирою, починаючи з 08.11.2017 року, та не є правонаступником після попереднього власника або володільця житла, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з 01.12.2006 року по 08.11.2017 року є безпідставними і задоволенню не підлягають. У письмовій заяві відповідачем [PERSON] заявлене клопотання про застосування строку позовної давності при розгляді даної цивільної справи. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Як вбачається із матеріалів цивільної справи позивач звертався до суду 09.10.2019 року із заявою про видачу судувого наказу, за якою судом було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2020 року скасовано судовий наказ № 242/5402/19 від 09 жовтня 2019 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію. Суд враховує позицію Великої Палати Верховного суду, викладену у постанові по справі №712/8916/17 від 07.07.2020 року, в якій зазначено, що Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 22.05.2021 року, заборгованість не може бути стягнута після закінчення строку позовної давності, тому період за який слід стягнути заборгованість повинен обраховуватись з часу звернення до суду із позовною заявою у межах позовної давності за період з 22.05.2018 року по 22.05.2021 року. Оцінивши встановлені судом обставини справи та вищенаведені норми закону, суд дійшов до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у межах строку позовної давності за період з 22.05.2018 року по 22.05.2021 року заборгованість за теплову енергію у розмірі 12946 грн. 24 коп.; за період з 01.07.2018 року по 28.02.2021 року: 3% річних у розмірі 456 грн. 21 коп., інфляційні витрати у розмірі 1046 грн. 76 коп., відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. та, враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 507 грн. 35 коп. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial