Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просили припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,2927 га та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: - на земельної ділянки, кадастровий номер 1410945400:00:001:0479 площею 0,15 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на га земельної ділянки, кадастровий номер 1410945400:00:001:0478 площею 0,1427 га для ведення особистого селянського господарства, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: - на земельної ділянки, кадастровий номер 1410945400:00:001:0479 площею 0,15 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на га земельної ділянки, кадастровий номер 1410945400:00:001:0478 площею 0,1427 га для ведення особистого селянського господарства. В обґрунтування своєї позовної заяви позивачі зазначають, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 3/5 частини житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані: [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. 20 серпня 2020 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Кравченко О.В. заяву про прийняття спадщини і нотаріусом було заведено спадкову справу №39/2020. Представником за довіреністю спадкоємиці [PERSON] - [PERSON] , 03 квітня 2021 року, до заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину було подано нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме документ, що посвідчує право власності на 3/5 (три п?ятих) часток житлового будинку [ADDRESS] , а саме: договір, посвідчений 29 серпня 1990 року [PERSON] , державним нотаріусом Дебальцівської нотаріальної контори за реєстровим номером 2259, зареєстрований 03.09.1990 року Єнакієвським бюро технічної інвентаризації згідно реєстраційного напису від 03.09.1990 року в реєстрову книгу №3 за реєстровим номером № 524; довідка КП «Бюро технічної інвентаризації» від 21.01.2021 року № 25 про належність вказаного будинку [PERSON] в 3/5 (трьох п?ятих) частках на підставі зазначеного договору, та [PERSON] в 2/5 (двох п?ятих частках) на підставі Свідоцтва про право на спадщину від10.08.2000 року, посвідченого Дебальцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 2072; документ, що посвідчує право власності на земельні ділянки номер 52 (п?ятдесят два) по [ADDRESS] , площею 0,2927 г, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 1410945400:00:001:0479 площею 0,15 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку кадастровий номер 1410945400:00:001:0478 площею 0,1427 га для ведення особистого селянського господарства, - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДН № 003166 виданий Миронівською селищною Радою Донецької області 11 серпня 2000 року на ім?я [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано в Книзі записів державних актів та право приватної власності на землю за № 18, при цьому розмір частки кожного зі співвласників не зазначений, підставою видачі державного акту вказано рішення Миронівської селищної ради народних депутатів; Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10 серпня 2000 року № 2972. За результатом розгляду заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, 03 квітня 2021 року, нотаріусом представнику спадкоємиці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/5 частини житлового будинку номер [ADDRESS] згідно Постанови ВРУ № 984 VII від 04.02.2016 року), [ADDRESS] . Також, 03 квітня 2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, про що в цей же день винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме постанови: - Відмовити у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 1410945400:00:001:0479 площею 0,15 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будівель і споруд (присадибна ділянка). будинку, господарських - Відмовити у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 1410945400:00:001:0478 площею 0,1427 га для ведення особистого селянського господарства. В обґрунтування відмови нотаріус посилався на те, що за змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка буде об?єктом спадкування. Так як із поданих документів не можливо визначити частку земельної ділянки, яка належала померлому, а чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки то видати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно не можливо. Таким чином, позивачі позбавленні можливості оформити свої спадкові права бо не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, а тому звертаються до суду з цим позовом. Ухвалою Артемівського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2021 року було відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міського суду Донецької області від 26 листопада 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Артемівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено. Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. В матеріалах справи є заяви від учасників про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити з таких підстав. Як убачається з матеріалів справи, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 3/5 частини житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані: [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. 20 серпня 2020 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Кравченко О.В. заяву про прийняття спадщини і нотаріусом було заведено спадкову справу №39/2020. Представником за довіреністю спадкоємиці [PERSON] - [PERSON] , 03 квітня 2021 року, до заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину було подано нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме документ, що посвідчує право власності на 3/5 (три п?ятих) часток житлового будинку [ADDRESS] , а саме: договір, посвідчений 29 серпня 1990 року [PERSON] , державним нотаріусом Дебальцівської нотаріальної контори за реєстровим номером 2259, зареєстрований 03.09.1990 року Єнакієвським бюро технічної інвентаризації згідно реєстраційного напису від 03.09.1990 року в реєстрову книгу №3 за реєстровим номером № 524; довідка КП «Бюро технічної інвентаризації» від 21.01.2021 року № 25 про належність вказаного будинку [PERSON] в 3/5 (трьох п?ятих) частках на підставі зазначеного договору, та [PERSON] в 2/5 (двох п?ятих частках) на підставі Свідоцтва про право на спадщину від10.08.2000 року, посвідченого Дебальцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 2072; документ, що посвідчує право власності на земельні ділянки номер 52 (п?ятдесят два) по [ADDRESS] , площею 0,2927 г, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 1410945400:00:001:0479 площею 0,15 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку кадастровий номер 1410945400:00:001:0478 площею 0,1427 га для ведення особистого селянського господарства, - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДН № 003166 виданий Миронівською селищною Радою Донецької області 11 серпня 2000 року на ім?я [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано в Книзі записів державних актів та право приватної власності на землю за № 18, при цьому розмір частки кожного зі співвласників не зазначений, підставою видачі державного акту вказано рішення Миронівської селищної ради народних депутатів; Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10 серпня 2000 року № 2972. За результатом розгляду заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, 03 квітня 2021 року, нотаріусом представнику спадкоємиці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/5 частини житлового будинку номер [ADDRESS] згідно Постанови ВРУ № 984 VII від 04.02.2016 року), [ADDRESS] . Також, 03 квітня 2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, про що в цей же день винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме постанови: - Відмовити у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 1410945400:00:001:0479 площею 0,15 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будівель і споруд (присадибна ділянка). будинку, господарських - Відмовити у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 1410945400:00:001:0478 площею 0,1427 га для ведення особистого селянського господарства. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів Пункт «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше (співвласників), належить їм на праві спільної власності (стильне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільно сумісної власності. Згідно ч. 1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст.369, ч. ч. 1, 3 ст. 370 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 вищезазначеного Кодексу. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.п.10. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням і ї цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДН № 003166, земельна ділянка, розташована на території Світлодарської Міської військово-цивільної адміністрації [ADDRESS] (загальної площею 0,2927 гектарів), передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,1427 га, яка належала [PERSON] та [PERSON] . Згідно статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об?єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За життя, між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] не укладалось будь яких угод, які б змінювали розмір часток в праві спільної сумісної власності, а тому вірно вважати, що частки в спільній сумісній власності є рівними, тобто по частині за кожним із співвласників. На підставі викладеного та

Outcome: approved