Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, за актовим записом № 81. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між нею та відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та побут. Понад шість років вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально та поновити його неможливо. Ураховуючи викладене позивачка просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб без надання строку на примирення. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, у позовній заяві зазначила, що розгляд справи просить проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, за актовим записом № 81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). З копій свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). Відповідачем не оспорюється те, що спільне життя між ним та позивачкою не склалося, через різні погляди на життя та побут. Понад шість років вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально та поновити його неможливо. Шлюб існує лише формально та поновити його не можливо, оскільки подальше подружнє життя суперечитиме їх інтересам. Вказані обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ Відповідно\~до ч.\~3,\~ч.\~4\~ст.\~56\~СК України\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та розриває вказаний шлюб. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - " [PERSON] ".

Outcome: approved