Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Розпутенко Р.А., звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в смт. Андріївка, Волноваського району, Мирненської селищної територіальної громади, Волноваського району, Донецької області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви зазначили, що довідка про причину смерті № 17 від 18.10.2022 року та свідоцтво про смерть [PERSON] від 21.10.2022 року видані неповноважними органами, які діють на тимчасово окупованій території Донецької області України, у зв`язку з чим заявник належним чином не може зареєструвати смерть свого батька згідно вимог національного законодавства, що стало підставою для звернення до суду із заявою. \~ \~ \~ \~Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в смт. Андріївка, Мирненської селищної територіальної громади, Волноваського району, Донецької області. \~ \~ \~ \~Заявник та її представник у судове засіданні не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. До суду представник заявника подав заяву, відповідно до якої просить здійснювати розгляд заяви без їх участі, заяву підтримують та просять задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа - Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи без участі їх представника. Зважаючи, що згідно ч. 2 ст.\~317\~ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ \~ про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшовши до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. \~ \~ \~ \~Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закон поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи; згідно з положеннями частинами 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~За приписами п.5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених Наказом Мінюста від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024. \~ \~ \~ \~Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено: «1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків». \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в смт. Андріївка, Тельманівського району, Донецької області. Причиною смерті є хронічна судинно-мозкова недостатність. Церебральний атеросклероз із гіпертензією, і вказана обставина підтверджується довідкою про причину смерті № 17 від 21.10.2022 р. що видана Державною бюджетною установою «Центральною районною лікарнею Тельманівського району». 21 жовтня 2022 року відділом РАЦС Тельманівського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видане свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] смт. Андріївка Тельманівського району Донецької Народної Республіки. Згідно наданої копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , народився с. Андріївка, Тельманівського району Донецької області та є громадянином України. Ступінь родинних відносин заявника [PERSON] та померлого [PERSON] , як дочки та батька підтверджується матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Встановлення факту смерті батька заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з російською федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена\~Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року\~(згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до додатку до\~розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02.12.2015 року\~смт. Андріївка Тельманівського (Волноваського) району Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Стосовно відмінності назв, що зазначені у документах, які підтверджують факт смерті, а саме зазначення місця смерті як: «смт. Андріївка, Тельмановський район», судом встановлено, що\~Постановою Верховної Ради України ( в редакції Постанови ВП № 457-VII від 20.05.2015, ВВР, 2015, № 26, ст.232) Про зміни в адміністративно територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Маріуполь, Волноваського, Новоазовського та Тельманського районів Донецької області» тимчасово, до переходу під контроль органів державної влади та органів місцевого самоврядування неконтрольних ним населених пунктів Донецької області смт. Андріївка була передана з Тельманівського району (згодом ліквідованого Бойківського району) до складу Волноваського району. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» смт. Андріївка, Волноваського району, Мирненської селищної територіальної громади Донецької області входить до переліку населених пунктів на лінії розмежування. \~ \~ \~ \~Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», у Донецькій області ліквідовано: Амвросіївський, Бахмутський, Бойківський, Великоновосілківський, Волноваський, Добропільський, Костянтинівський, Лиманський, Мангушський, Мар`їнський, Нікольський, Новоазовський, Олександрівський, Покровський, Слов`янський, Старобешівський, Шахтарський, Ясинуватський райони. Цією ж\~Постановою, створено Волноваський район (з адміністративним центром у місті Волноваха) у складі територій Великоновосілківської селищної, Волноваської міської, Вугледарської міської, Комарської сільської, Мирненської селищної, Ольгинської селищної, Старомлинівської сільської, Хлібодарівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Таким чином, смт. Андріївка, згідно адміністративно-територіального устрою України, є населеним пунктом Волноваського району Донецької області, а до 2016 року перебувало у складі Тельманівського району Донецької області. Пунктом \~1\~статті\~ 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Закон закріплює за державою обов`язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Зокрема, належними відповідно до вимог ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням ч. 2\~ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~ст. 263 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку\~ст. 317 ЦПК України. Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надана в якості доказу довідка про причину смерті, що видана медичним закладом яка, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме смерть [PERSON] , [INFO] , оскільки судом не встановлено іншого. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника ( п. 2. ч. 1. ст. 317 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених допустимими та належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved