Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

У березні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що позивач перебував у шлюбі із відповідачкою [PERSON] , який було розірвано рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2013 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі вищезазначеного рішення суду також із позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначає позивач, 09.09.2015 він зареєстрував шлюб із [PERSON] та [INFO] у них народився син [PERSON] , що свідчить про зміну його сімейного та матеріального стану. Також, [PERSON] мотивуючи свої вимоги позовної заяви, посилається на ті обставини, що його дружина не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не отримує доходів. Крім того, як вказує [PERSON] , він надає іншу допомогу, що забезпечує належне виховання та створення інших позитивних умов для розвитку дитини. Зазначає, що зменшення аліментів з 1/3 частини на частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] щомісяця є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Посилаючись на зазначені вище обставини позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частки на 1/4 частку всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, аочинаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 30.03.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 25.04.2023. У судове засіданні позивач не з`явився, 10.04.2023 від позивача надійшло клопотання, у якому він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 26). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, 10.04.2023 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 23). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~підлягаєзадоволенню з огляду на наступне. Зі змісту рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 08.04.2013, яке набрало законної сили 20.04.2013, судом встановлено, що з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.03.2013 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Також, судом встановлено, що 09.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно копії довідки, виданої 13.02.2023 Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад: дружина [PERSON] , та син [PERSON] , які фактично проживають за вказаною адресою без реєстрації (а.с. 10). Також, відповідно до копії Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.02.2023, [PERSON] за період з ІІ по ІІІ квартал 2022 року не отримувала доходи (а.с. 11). Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приписами статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з [PERSON] , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною та не отримує доходів. Отже, у нього на утриманні перебувають двоє дітей та дружина. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22. \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (часина 4 статті 263 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тобто наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. При цьому суд зазначає, що зменшення розміру аліментів з 1/3 на 1/4 частки всіх видів доходів позивача буде в повній мірі відповідати інтересам обох дітей позивача, які мають рівне право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції про сплату судового збору № 9299-7426-2481-8735 від 17.03.2023 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн (а.с. 1). Водночас у позовній заяві позивач просив у разу задоволення позову не стягувати сплачений судовий збір із відповідача. З огляду на зазначене, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved