Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за участю третьої особи - [PERSON] .. В позові зазначено, що сторони перебували в шлюбі, від якого вони мають повнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В теперішній час син навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивачка не з`явилися, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у цій справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин такої неявки та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно зі свідоцтвом про одруження, виданим 30 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, 30 жовтня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON] , про що 30 жовтня 2004 року складено відповідний актовий запис № 30. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 27 квітня 2005 року Виконкомом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 27 квітня 2005 року складено відповідний актовий запис № 26. Згідно з рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене судове рішення набрало законної сили 23 листопада 2010 року. Згідно з рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2010 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 30 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 913. Прізвище [PERSON] і [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. Зазначене судове рішення набрало законної сили 20 грудня 2010 року. Згідно з довідкою, виданою Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» від 19 вересня 2022 року, [PERSON] є студентом першого курсу Інституту природокористування денної форми навчання на умовах договору. Термін навчання з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року. Згідно з довідкою з місця проживання, позивачка мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею мешкає повнолітня дитина - син [PERSON] .. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, судом встановлено, що повнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання сина. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, немає. Крім того, вбачається, що повнолітній син дійсно потребує матеріальної допомоги від свого батька - відповідача, оскільки він на даний час навчається, проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою. Таким чином, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину. Разом з цим, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, відсутність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, відсутність витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інші обставини, що мають істотне значення, та можливість надання повнолітній дитині утримання стягувачем аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, встановленого в цьому регіоні, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення сином навчання, не є завищеним, відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому суд враховує, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає в першу чергу за обов`язкової наявності такого юридичного факту як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років. Так, позивачка звернулася до суду із цим позовом 23 вересня 2022 року, а син [PERSON] досяг повнолітня [INFO] , тому аліменти підлягають стягненню не від дня пред`явлення позову, а з дня, наступного за днем, коли дитина досягнула віку 18 років, тобто з [INFO] . На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29 березня 2023 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, а в іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial