Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Лещенко С.В., звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2015 року по день смерті [PERSON] , що настала [INFO] та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] . Позов мотивовано тим, що з 2015 року позивач постійно проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] однією сім?єю, вони спільно вели господарство, позивач матеріально утримувала [PERSON] , доглядала та опікувалася останньою, надавала їй допомогу, всі витрати щодо утримання житла позивач брала на себе. Зазначає, що [PERSON] хворіла на цукровий діабет, постійно потребувала медичного догляду, лікування та постійної допомоги, контролю та опіки, тому всі обов`язки щодо догляду за хворою взяла на себе позивач. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира [ADDRESS] , у зв`язку з чим позивач звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. з метою оформлення спадщини. Однак нотаріусом повідомлено, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] , а також відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, на яку, в порядку спадкування за законом претендує [PERSON] . З огляду на викладене приватним нотаріусом 03.02.2023 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину №35/02-31. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом до відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 01.03.2023 від представника позивача - адвоката Лещенко С.В. до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанції про сплату судового збору та висновок ТОВ «Оціночна компанія «Вікторія» про вартість спірного майна. Дослідивши вказані матеріали суд прийшов до висновку, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про які наведено в ухвалі суду від 20.02.2023. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лещенко С.В. позов підтримала з підстав, що у ньому наведено та просила позовні вимоги задовольнити. Суду пояснила, що позивач з 2015 року проживала разом із [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Позивач регулярно допомагала [PERSON] як фінансово, так і доглядала за останньою. Оскільки [PERSON] хворіла на цукровий діабет та важко пересувалась вона потребувала постійного стороннього догляду у всіх побутових ситуаціях. Повідомила суду, що через свою хворобу [PERSON] фактично не виходила на вулицю. Окрім того зазначила, що окрім позивача догляд за [PERSON] ніхто не здійснював, родичів у останньої не було. На запитання суду повідомила, що [PERSON] була доброю знайомою батьків позивача, а тому [PERSON] і здійснювала за нею догляд. Понесені судові витрати позивач просила залишити за нею. Представник відповідача ВМР - Кріпак О.М. в судовому засіданні при вирішенні позову поклалась на розсуд суду, по суті жодних заперечень з приводу задоволення позову в судовому засіданні не висловила. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що він проживає неподалік будинку [ADDRESS] , зазначив, що будинок в якому проживала [PERSON] та будинок у якому проживає свідок мають спільний двір. Зазначив, що [PERSON] він знав з 2015 року. Свідок неодноразово бачив [PERSON] разом з позивачем по даній справі. Свідку відомо, що догляд за [PERSON] здійснювала позивач та вважав, що [PERSON] є її дочкою. Свідок неодноразово бачив [PERSON] разом із [PERSON] на ринку «Лісопарк», де вони разом купували продукти харчування. Крім того, [PERSON] повідомив, що десь в 2017-2018 він ремонтував кран у квартирі [PERSON] , де бачив [PERSON] та з нею спілкувався. [PERSON] важко пересувалась, у всіх її побутових потребах їй допомагала [PERSON] . На переконання свідка, [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, висновок про що свідок зробив з характеру їх відносин. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] та був сусідом [PERSON] , вони проживали в першому та четвертому під`їзді одного будинку - відповідно. У даному будинку свідок проживав все життя та йому відомо, що [PERSON] проживала разом із особою, яка здійснювала за нею догляд, яку звати [PERSON] (прізвища не пам`ятає). Суду повідомив, що [PERSON] ходила купувати для [PERSON] продукти харчування, доглядала за нею, готувала їсти та прибирала за нею. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є ріелтором та з [PERSON] вона знайома близько чотирьох років. Зазначила, що позивач по справі запрошувала свідка в квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] , для вирішення питання обміну даної квартири, що належала [PERSON] , яка важко пересувалась. Суду повідомила, що [PERSON] та [PERSON] мали намір здійснити обмін даної квартири на квартиру, яка б знаходилась на першому поверсі, у зв`язку з тим, що квартира в якій проживала [PERSON] знаходилась на четвертому поверсі та останній було важко підніматись по сходах (в будинку немає ліфту). Додатково зазначила, що коли свідок оглядала квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] , то бачила що [PERSON] готувала їсти [PERSON] та доглядала за нею. З розмови із позивачем, свідку стало зрозуміло, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом. Крім того свідку відомо, що [PERSON] та [PERSON] мали намір укласти договір довічного утримання, однак чи був він укладений свідку невідомо. На думку свідка, відносини, які склались між [PERSON] та [PERSON] були сімейними. Суд, заслухавши представника позивача та пояснення свідків, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Згідно свідоцтва про право власності на житло б/н від 27.01.1994, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 27.01.1994 за №65, квартира [ADDRESS] , належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] (аркуш інвентаризаційної справи 8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1995 посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Буркою З.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1505, [PERSON] успадкувала за померлим [INFO] чоловіком [PERSON] , частину квартири під №16 , яка становить 2/375 частини житлового залізобетонного будинку житловою площею 2 450,8 кв.м., позначеного на плані літ. «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Вінницьким міськвиконкомом 27.01.1994 (аркуш інвентаризаційної справи 11). В подальшому, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2003, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної конторі Березовською В.С., за реєстровим № 2 - 631, успадкувала за померлою [INFO] матір`ю [PERSON] 2/3 частин квартири під [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.01.1994 №65, зареєстрованого у ВООБТІ 14.03.1994 в реєстровій книзі №202 за №939/14163 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 22.04.1995 за реєстровим №1-1505, зареєстрованого у ВООБТІ 23.05.1995 (аркуш інвентаризаційної справи 14). З актового запису про смерть №2092 від 31.05.2022, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Останнім місцем проживання померлої [PERSON] в актовому записі про смерть значиться: [ADDRESS] (а.с. 67). Отже, судом встановлено, що квартира під [ADDRESS] , на момент смерті [PERSON] належала їй на праві приватної власності. Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до Акту проживання від 21.10.2022 виданого начальником МКП «УК «Територія Комфорту» Дуднік Т.Б., [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживала без реєстрації з 2015 по 2022 (а.с.54). Згідно довідки МКП «УК «Територія Комфорту» від 25.10.2022 за №360, виданої [PERSON] , яка проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] , в тому, що вона проживала разом з [PERSON] та вели спільне господарство за вищевказаною адресою (а.с. 53). Згідно довідки МКП «УК «Територія Комфорту» від 10.12.2022 за №512, виданої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] заборгованість по послузі управління будинком, станом на 01.01.2022 відсутня. (а.с. 35). Дана обставина також підтверджується довідкою МКП «УК «Територія Комфорту» від 20.03.2023 за №120, згідно якої заборгованість по послузі управління будинком відсутня і станом на 01.03.2023. (а.с. 34). З матеріалів спадкової справи №164/2022 заведеної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що 10.11.2022 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулась виключно [PERSON] (а.с. 45). У своїй заяві, яка подана у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, [PERSON] , зазначила, що крім неї інших спадкоємців, передбачених законом немає. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. від 03.02.2023 за №35/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки [PERSON] не надала документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, тому неможливо встановити підстави для закликання її до спадкування.(а.с.6). Окрім того судом з матеріалів спадкової справи №164/2022 встановлено, що інші особи до нотаріуса, у встановлений законом строк (ч.1 ст. 1270 ЦК України), з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не звертались. Встановлений законом строк для прийняття спадщини - закінчився. Згідно із ч. 2 ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Обставина спільного проживання за адресою [ADDRESS] , позивача разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , ведення ними спільного господарства, догляду [PERSON] за [PERSON] понад 5 років, підтверджується як наведеними вище доказами так і частково показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Надані позивачем докази та покази свідків, в своїй сукупності, вказують на наявність у [PERSON] та [PERSON] в період їх спільного проживання, спільного побуту та ведення ними спільного господарства. Зі змісту досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відносини, які мали місце між [PERSON] та [PERSON] (за її життя) носили характер сімейних. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , з 2015 року по день смерті останньої, яка настала [INFO] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, квартиру, будівлю, інші споруди, земельну ділянку, тощо, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку що факт постійного проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача в частині визнання за нею права на спадщину після смерті [PERSON] та визнання за нею права власності на квартиру під [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , як спадкоємцем четвертої черги (ст.1264 ЦК України). Враховуючи заяву представника позивача - адвоката Лещенко С.В., яка просила судові витрати залишити за позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved