Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

30 червня 2022 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2022 року у даній справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року зазначена цивільна справа була передана за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 січня 2023 року зазначена цивільна справа була прийнята до розгляду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з позовною заявою [PERSON] 01.08.2021 на веб-сайті https://epicentr.ua/здійснив замовлення товару № 11312570, а саме дивану [PERSON] 870x1650x850Н см Флай 2230 Чорний за грошову суму в розмірі 9 891 грн. Вартість доставки замовлення була вказана 0 грн. На веб-сайті https://epicentr.ua/ за посиланням [INFO] /розміщено публічну оферту, згідно з п. 1.4. якої продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ 32490244). Продавцем може бути також інша юридична особа або фізична особа-підприємець, яка розміщує на сайті інформацію про товари, які реалізує, та/або послуги, які пропонує. Найменування продавця вказується у картці товару на сайті та в документах на передачу товару покупцеві. У пункті 4.3. Публічної оферти зазначено, що вартість доставки товару та інших супутніх послуг вказана на сайті Інтернет-магазину. Пунктом 7.4. Публічної оферти визначено, що ТОВ «Епіцентр К» (окрім випадків, коли ТОВ «Епіцентр К» є продавцем) не несе відповідальність перед покупцями за виконання замовлення продавцем і пов`язаними з цим питаннями, зокрема, але не виключно: за відповідність умов пропозиції фактичним умовам продажу товарів, за відсутність товару, за прострочення доставки товару, за якість товару, за належне виконання гарантійних зобов`язань продавцями і/або виробниками. Позивач зазначає, що в його випадку ТОВ «Епіцентр К» не було продавцем. Оплату за товар було здійснено на розрахунковий рахунок [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк», ФОП [PERSON] , [NUMBER] в сумі 9 890 грн., що підтверджується квитанцією. Товар був відправлений за допомогою послуг компанії «Нова пошта» за накладною № 20400244076912 від 11.08.2021, відправник - [PERSON] , компанія ФОП [PERSON] . Незважаючи на те, що при оформленні замовлення № 11312570 на веб-сайті https://epicentr.ua/ чітко було зазначено, що доставка товару є безплатною, йому довелося сплатити за накладною № 20400244076912 від 11.08.2021 суму 1706,00 грн., що підтверджується як самою накладною, так і чеком № MNWLU3XK10813 від 13.08.2021 про оплату через термінал № 30000348, код авторизації: 599777, RRN 52862849518. 14.08.2021 року ним був отриманий товар, не виявивши зовнішніх пошкоджень, забрав товар для подальшої експлуатації. Згодом ним було виявлено дефект, а саме перекіс спинки дивану. Крім того, придбаний диван виявився досить жорстким, про що його не було попереджено перед купівлею. Будучи незадоволеним якістю придбаного товару, він неодноразово звертався до продавця з приводу розірвання договору купівлі-продажу, повернення товару та повернення продавцем сплачених коштів за товар, що підтверджується перепискою з представником продавця у месенджері «Viber» у період з 14.08.2021 по 25.08.2021. Після того як врегулювати спір не вдалося ним було відправлено 26.08.2021 на офіційну адресу електронної пошти відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, претензію з вимогою розірвати договір та повернути сплачені кошти за товар, на що отримано від відповідача відповідь від 06.09.2021. Але запропонований відповідачем варіант вирішення спору був неприйнятний для нього. Після цього ним було відправлено відповідачу повторну претензію від 19.09.2021, на яку від відповідача отримано відповідь від 04.10.2021, але спір залишився неврегульованим. У зв`язку з цим він звернувся для захисту своїх прав та законних інтересів до Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери». Після попереднього аналізу ситуації йому було відправлено для узгодження текст договору про надання правової допомоги та виставлено рахунок-фактуру № 08-10/21 від 08.10.2021 на суму 13500,00 грн. Вказана сума була оплачена ним 20.10.2021 на розрахунковий рахунок АО «Гришаков, Власова та партнери», що підтверджується квитанцією АТ «Приватбанк» про оплату від 20.10.2021 (код квитанції: 9248-4355-9411- 6484). Після оплати був підписаний договір про надання правової допомоги № 20-10/2021 від 20.10.2021 та додаткова угода № 1 до нього, в якій зафіксовано послуги, які будуть надаватися адвокатським об`єднанням, а також, що гонорар за такі послуги сплачено на підставі рахунку-фактури № 08-10/21 від 08.10.2021. Після цього відповідачу був направлений адвокатський запит від 28.10.2021. 05.11.2021 по телефону від відповідача було отримано пропозицію врегулювати ситуацію шляхом відшкодування йому вартості товару та витрат на його доставку і повернення ним товару. Саме такий варіант врегулювання ситуації він і вимагав протягом двох місяців. Проте станом на 05.11.2021 він вже звернувся до Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери» та поніс витрати на правову допомогу в сумі 13 500,00 грн. Тому відповідачу було повідомлено, що вказаний варіант врегулювання ситуації можливий у разі, якщо він додатково компенсує витрати на правову допомогу. Оскільки врегулювати ситуацію в досудовому порядку не вдалося, АО «Гришаков, Власова та партнери» був підготовлений проект позовної заяви, датований 30.11.2021, в якому обрано наступний спосіб захисту: 1) розірвати договір купівлі-продажу від 01.08.2021 товару - дивану [PERSON] 870x1650x850Н см Флай 2230 Чорний, укладений шляхом оформлення замовлення №11312570 на веб-сайтіhttps://epicentr.ua/; 2) стягнути з відповідача на користь позивача вартість сплаченого 02.08.2021 товару за договором купівлі-продажу від 01.08.2021 у розмірі 9890 грн. та вартість витрат на доставку такого товару в сумі 1706 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 13500,00 грн. Проект позовної заяви був направлений АО «Гришаков, Власова та партнери» представнику позивача для узгодження за допомогою месенджера телеграм 29.11.2021. Оскільки відповідач продовжував періодично виходити на телефонний зв`язок, а також 02.12.2021 направив йому відповідь на звернення від 08.11.2021, але відмовлявся від відшкодування витрат на правову допомогу, то було вирішено підготувати письмову відповідь на звернення відповідача, яке стосувалося адвокатського запиту. Така відповідь від 08.12.2021 була відправлена відповідачу цінним листом № 0303713792171 від 09.12.2021. Згодом відповідач вийшов на зв`язок та повідомив, що готовий компенсувати кошти, затрачені на придбання дивану за умови його повернення, в тому числі і кошти за доставку товару, але не витрати на правову допомогу. Кошти за доставку дивану були повернуті йому 13.01.2022. [PERSON] повернутий ним 28.01.2022, а кошти за нього в сумі 9890,00 грн. повернуті відповідачем 06.04.2022. Таким чином, ситуація щодо дивану та коштів за його транспортування була врегульована у досудовому порядку, але для такого врегулювання, що зайняло дуже тривалий проміжок часу, йому довелося звернутися за професійною правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери». Детальний розрахунок наданих послуг викладено в акті наданих послуг від 10.02.2022. Відповідачу неодноразово повідомлялося, що він зобов`язаний компенсувати витрати, понесені на отримання професійної правової допомоги, але таке звернення відповідачем було проігноровано. Отже, позивач, вважаючи, що йому були завдані збитки, просить стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 13500,00 грн., що була сплачена ним на рахунок Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери». В свою чергу, представником відповідача адвокатом Щербиною С.В. до початку розгляду справи був поданий відзив на позов, в якому він позов не визнав та вважає його необґрунтованим, посилаючись на те, що спір з приводу повернення товару та коштів за нього, в тому числі за транспортування, був урегульований у досудовому порядку. На момент звернення позивача до суду з цією позовною заявою права останнього як споживача не були порушені. Звертає увагу, що послуги, вартість яких позивач вважає збитками, Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери», виходячи з їх переліку, зазначеного в рахунку-фактурі № 08-10/21 від 08.10.2021 р., надані позивачу не були, оскільки послуги щодо супроводу справи у місцевому суді вартістю 12 000 грн. та участі в судовому засіданні вартістю 1 500 грн. не могли бути надані без звернення до суду. На думку представника відповідача, сума в розмірі 13500 грн., яка була сплачена позивачем Адвокатському об`єднанню «Гришаков, Власова та партнери», безпосередньо не пов`язана з придбаним товаром, його властивостями, недоліками, виробництвом чи доставкою. Звертає увагу, що Адвокатське об`єднання «Гришаков, Власова та партнери» надавало позивачу консультаційні послуги щодо його прав та обов`язків, передбачених законами України. Підтверджена документально сплата послуг адвокатського об`єднання стосується тих послуг, які адвокатське об`єднання зобов`язалося надати в майбутньому. Однак такі послуги у зв`язку з досудовим вирішенням спору позивачу не знадобились і не були надані. Підтвердження надання таких послуг у матеріалах справи відсутнє. Відповідно до п. 7.2 Договору, укладеного між позивачем і Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери», договір може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї зі сторін на умовах, передбачених у цьому розділі. У випадку дострокового припинення дії договору за взаємною згодою сторін адвокатському об`єднанню виплачується гонорар в частині, що відповідає обсягу фактично здійсненої ним роботи. Вважає, що позивач не надав суду підтвердження того, який саме обсяг послуг із тих, за які ним було сплачено кошти, йому було надано Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери», та чи звертався він взагалі до Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери» з пропозицією повернути йому сплачені наперед кошти за фактично ненадані послуги. Тому, посилаючись на практику Верховного Суду, в тому числі Великої палати Верховного Суду, в аналогічних правовідносинах, просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , яка приймала участь у режимі відео-конференції, позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його присутності та проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, проходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне: Судом установлено, що 01.08.2021 між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] шляхом оформлення замовлення № 11312570 на веб-сайті https://epicentr.ua був укладений договір купівлі-продажу товару - дивану [PERSON] 870x1650x850Н см Флай 2230 Чорний вартістю 9890 грн., що підтверджується квитанцію про оплату товару № 0.0.2217111370.1. Зазначений товар був отриманий позивачем 14.08.2021 року. Вартість доставки товару склала 1706,00 грн. 26.08.2021 позивач направив відповідачу претензію з приводу якості товару з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів за товар. На вказану претензію відповідачем була надана відповідь, в якій запропоновано надіслати диван для усунення недоліку або прийняти відповідну грошову суму. Оскільки сторони не досягли згоди щодо врегулювання спору про повернення сплачених коштів, у жовтні 2021 року позивач звернувся за правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери». 20.10.2021 року між позивачем і Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери» був укладений договір про надання правової допомоги № 20-10/2021 та додаткову угоду № 1 до цього договору, згідно з умовами якої адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором, що стосується захисту прав клієнта як споживача у правовідносинах, які виникли щодо купівлі-продажу товару дивану [PERSON] 870x1650x850Н см Флай 2230 Чорний на підставі замовлення № 11312570 від 01.08.2021, зокрема: 1) супровід справи в місцевому суді (написання, підготовка процесуальних документів, у тому числі щодо врегулювання спору в досудовому порядку); участь у судових засіданнях (п. 1 Додаткової угоди). Згідно з п. 2 Додаткової угоди № 1 гонорар адвокатського об`єднання за послуги, визначені у п. 1 цієї угоди, становить 13\~500 грн., який сплачено на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання у повному обсязі на підставі рахунку-фактури № 08-10/21 від 08.10.2021, що підтверджується квитанцією АТ «ПриватБанк» 0.0.2309920340.1, код: 9248-4355-9411-6484. На підставі укладеного договору Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери» був підготовлений проект позовної заяви до ФОП [PERSON] , датований 30.11.2021, про розірвання договору купівлі-продажу товару та стягнення сплачених коштів у сумі 9890 грн. та витрат на доставку товару в сумі 1706 грн. 13.01.2022 року ФОП [PERSON] було повернуто позивачу вартість доставки товару в розмірі 1706 грн. Крім того, після повернення позивачем товару відповідачем 06.04.2022 року було повернуто позивачу вартість такого товару в розмірі 9890 грн. Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 13\~500 грн., позивач посилається на те, що у зв`язку з виявленими недоліками придбаного товару він був вимушений звернутися за правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Гришаков, Власова та партнери» та ним були сплачені кошти у вказаному розмірі, чим, на його думку, йому завдані збитки, які відповідачем добровільно не відшкодовані. При цьому згідно з актом наданих послуг до Договору № 20-10/2021 про надання правової допомоги від 20.10.2021 Адвокатське об`єднання «Гришаков, Власова та партнери» надало позивачу [PERSON] наступні правові послуги на суму 13\~500 грн.: 1)Підготовка, оформлення та відправлення ФОП [PERSON] цінним листом № 0303713683941 від 28.10.2021 адвокатського запиту від 28.10.2021 2 години; 2)Підготовка проекту позовної заяви до суду 29.11.2021 8 годин; 3)Підготовка, оформлення та відправлення ФОП [PERSON] письмової відповіді від 08.12.2021 на звернення від 08.11.2021, яке стосувалося адвокатського запиту, яка відправлена цінним листом № 0303713792171 від 09.12.2021 2 години. Вирішуючи наявний між сторонами спір щодо компенсації відповідачем позивачу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що відповідно до частини 1 та 2 статті 22 ЦК України, на яку позивач посилається в своєму позові, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права, перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням, безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права. Отже, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі\~\~№ 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас позивачем не доведено наявність складу цивільного правопорушення та, відповідно, завдання відповідачем збитків на суму 13500 грн., а саме протиправну поведінку, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками, а також вину. Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Положеннями частини другої та третьої статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України). Отже, цивільним законодавством передбачено право особи на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. При цьому сторони та інші учасники справи є вільними у використанні своїх прав та розпоряджаються ними на власний розсуд. Перелік судових витрат, порядок їх розподілу та відшкодування регламентується главою 8 ЦПК України. Зокрема, згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За своєю правовою природою витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді, такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони не є збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства та можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством, і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. Така правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України від 20.05.2009 у справі № 6-3261св08, від 27.01.2010 у справі № 6-11633св09, від 03.02.2010 у справі № 6-15773св09. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400цс18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191цс19). Отже, витрати, пов`язані з наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката), не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Законодавством не передбачено правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень цивільного законодавства. Більш того, суд бере до уваги, що договір про надання правової допомоги був укладений між позивачем і Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери» 20.10.2021 та згідно з додаткової угодою № 1 до цього договору адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати позивачу правову допомогу щодо захисту його прав як споживача у правовідносинах, які виникли у зв`язку з купівлею дивану на підставі замовлення № 11312570 від 01.08.2021, зокрема супровід справи в місцевому суді (написання, підготовка процесуальних документів, у тому числі щодо врегулювання спору в досудовому порядку) та участь у судових засіданнях. Згідно з актом наданих послуг до Договору № 20-10/2021 про надання правової допомоги від 20.10.2021, складеного 10 лютого 2022 року та підписаного [PERSON] і керуючим партнером Власовою Г., адвокатське об`єднання «Гришаков, Власова та партнери» надало позивачу послуги, які полягали у підготовці, оформленні та відправленні адвокатського запиту від 28.10.2021 та відповіді від 08.12.2021 на звернення від 08.11.2021, а також підготовці проекту позовної заяви до суду. При цьому згідно з матеріалами справи проект позовної заяви був підготовлений адвокатським об`єднанням 29.11.2021, а спір щодо придбаного дивану врегульований між сторонами лише 06.04.2022 року, коли позивачу остаточно були повернуті відповідачем сплачені ним кошти за товар у сумі 9890 грн. Отже, позивач, отримавши певні правові послуги на підставі укладеного ним договору з Адвокатським об`єднанням «Гришаков, Власова та партнери», на власний розсуд скористався своїм правом щодо пред`явлення чи не пред`явлення до суду цивільного позову до відповідача про захист його прав як споживача у зв`язку з придбанням дивану, зокрема, у період з 30.11.2021 по 06.04.2022 (дату повернення коштів відповідачем) позивач такий позов до суду не пред`явив. Відтак у суду відсутні законні підстави для розподілу понесених позивачем витрат на правову допомогу та покладення їх на відповідача. Крім того, суд звертає увагу, що Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормами цивільного законодавства, якими регулювалися правовідносини між сторонами у зв`язку з купівлею-продажем товару, не передбачено відшкодування претензійних витрат, які понесені сторонами у позасудовому порядку, в тому числі в разі виявлення недоліків придбаного товару чи придбання товару неналежної якості. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову [PERSON] . При розподілі судових витрат у цій справі, суд виходить із положень статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У статті 137 ЦПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В своєму відзиві на позов представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., які полягають у наданні відповідачу консультації (500 грн.) та складанні відзиву на позовну заяву (2500 грн.). На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано копію договору про надання правової допомоги від 08.08.2022, укладеного відповідачем із адвокатом Щербиною С.В., копію додаткової угоди до цього договору, розрахунок понесених судових витрат на консультацію та складання відзиву на позов, копію акта наданих послуг, копії квитанцій про оплату послуг адвоката на загальну суму 3000 грн. Суд вважає, що такі витрати є необхідними і розумними, оскільки вони відповідають ціні позову, рівню складності справи, її значенню для відповідача, обсягу наданих адвокатом послуг та необхідному на це часу, тобто критеріям, які визначені у статті 137 ЦПК України. Отже, оскільки в позові відмовлено, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. Натомість витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в позові відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved