Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 21.07.2012 року виконавчим комітетом Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2. Від спільного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем нормально не склалося. З лютого 2022 року вони спільно не проживають, спільним господарством не займаються, сімейного бюджету не утримують, ведуть окремий та різний спосіб життя, їх інтереси, характери та вподобання не співпадають, поняття шлюб та сімя неможливо застосувати до відносин, що між ними склалися. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.07.2012 року виконавчим комітетом Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, строк на примирення не надавати, а справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала на адресу суду заяву, у якій позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, просить розглядати справу у її відсутність. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Осламівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 21.07.2012 року. У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.2016 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.2020 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з тим, що з лютого 2022 року сторони спільно не проживають, спільним господарством не займаються, сімейного бюджету не утримують, ведуть окремий та різний спосіб життя, їх інтереси, характери та вподобання не співпадають. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнала позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 1073 грн. 60 коп., сплата якого документально підтверджена квитанцією від 10.03.2023 року № 24, тобто кошти у розмірі 536 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved