Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказавши, що 07.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2364928875. Позичальник зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4928875. Відповідно до умов кредитного договору та паспорту кредиту позичальнику було надано кредит в сумі 182 477,03 грн на строк 60 місяців, під річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячний процент 1,50 % від суми кредиту. 20.09.2021 року права вимоги за кредитним договором були відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 200921. Позивач вказав, що умови кредитного договору [PERSON] не виконала кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула, в результаті чого станом на 28.12.2022 року її заборгованість за кредитним договором № 2364928875 від 07.09.2020 року становить 253\~589,79 грн. Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором в розмірі 253\~589,79 грн. та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 3\~803,85 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошеннями на офіційному вебпорталі судової влади в Інтернет, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 січня 2023 року у вказаній справі було відкрито провадження призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до кредитного договору № 2364928875, укладеного 07.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем, паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦРФ» № 4928875, Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФП», [PERSON] отримала кредит в сумі 182477,03 грн на строк 60 місяців, під річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячний процент 1,50 % від суми кредиту. Відповідно до ст. 1049, 1050\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит було отримано відповідачем шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений п. 4 паспорту кредиту. Відповідно до п. 7 Паспорта кредиту, у разі прострочення повернення кредиту та сплати процентів, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня. У разі тривалого прострочення позичальником своїх зобов`язань, останній сплачує за кожний календарний місяць, протягом якого було допущено таке прострочення (понад 90 днів), неустойку у розмірі 350,00 грн. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Згідно виписок по особовому рахунку, розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 253\~589,79 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 182\~477,03 грн, заборгованості по річних процентах 28,24 грн, заборгованості по щомісячним процентам 71\~084,52 грн. На підставі договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року, права вимоги за кредитним договором № 4565045838 були відступлені АТ «ТАСКОМБАНК». Направлена на адресу відповідача вимога про добровільне погашення заборгованості останньою не виконана, заборгованість позичальником добровільно не погашена. Статтею 526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст.1054, ч.2 ст.1050\~ЦК\~України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, зважаючи на позицію сторін, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано достатньо доказів укладення між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитного договору № 2364928875, наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань за ним, зважаючи на те, що позивач, внаслідок відступлення права вимоги, отримав право вимоги до відповідача, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за договорами у добровільному порядку не сплачена, то вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ч.2 ЦПК України.

Outcome: approved