Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів.\~ Посилається на те, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому\~ шлюбі з\~ 24 жовтня 1998 року, який між ними розірвано 17 лютого 2016 року. Від шлюбу в них народилось двоє дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Рішенням Хустського районного суду від 25.06.2019 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін по 1400 грн. на кожну дитину і до досягнення дітьми повнолітнього віку. Зазначає, що відповідач не піклується про духовний і матеріальний стан дітей і вказаних коштів недостатнього для їх належного утримання. У зв`язку з наведеним, позивачка просила суд змінити розмір стягуваних аліментів і стягувати з відповідача по 3000 грн. щомісячно на кожну житину і до досягнення ними повноліття. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Жодних заяв про причини неявки в судове засідання відповідач не подавав та не подавав до суду відзиву на позовну заяву. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24 жовтня 1998 року, який між ними розірвано 17 лютого 2016 року. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] . Рішенням Хустського районного суду від 25.06.2019 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін по 1400 грн. на кожну дитину і до досягнення дітьми повнолітнього віку. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на даний час позивач [PERSON] перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки на утримання дітей сторін йдуть значні витрати, необхідні для їх нормального розвитку, а визначений рішенням суду від 25.06.2019 р. розмір аліментів є недостатнім для їх утримання. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст.192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня -\~ 2833 гривні. У відповідності до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Також слід зазначити, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення від 25.06.2019 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач перебуває у важкому матеріальному становищі у зв`язку з подорожчанням рівня життя, матеріальне становище дітей, які потребують значних витрат на своє утримання, а визначений рішенням суду розмір аліментів на їх утримання є недостатнім для забезпечення найнеобхіднішим. Разом з тим, слід констатувати, що позивачем не надано суду доказів, щодо реального заробітку позивача, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із щомісячним стягненням на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2700 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повнолітнього віку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: partial