Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивачів\~ [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала два заповіти, одним з яких все належне їй майно заповіла в рівних частинах позивачам у справі, а другим земельні ділянки своїй внучці [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини. Вказуючи, що вони є спадкоємцями за заповітом, звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано, відсутній правовстановлюючий документ на будинок, просять визнати за ними право власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за кожною в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивачі не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що з позовом згідний та просить справу розглядати за відсутності представника. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1935 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому вона проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 16, 19). Рішеннями Дубечненської сільської ради №12/7 від 13.08.1997 р. безкоштовно передані у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, особистого підсобного господарства, дачного, гаражного будівництва (а.с. 27). Рішеннями виконавчого комітету Дубечненської сільської ради №54 від 27.07.1997 р. безкоштовно передані у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель особистого господарства (а.с. 28-30). За життя [PERSON] 30.12.1996 р. склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, жилий будинок, надвірні спорудами, що розташовані в с. Рокита Старовижівського району Волинської області заповіла в рівних частинах своїм дочкам [PERSON] \~та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] \~та [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 10-13). З копії матеріалів спадкової справи № 59-2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що 18.12.2002 р. [PERSON] склала заповіт, яким право на земельну частку (пай) заповіла [PERSON] (а.с. 48 на звороті - 49), яка 05.11.2014 р. подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини (а.с. 48), а позивачі 05.11.2014 р. подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] ,\~як спадкоємці\~за заповітом\~від 30.12.1996\~р.\~за реєстровим\~номером 116\~та як\~спадкоємці за\~законом першої\~черги.\~Чоловік [PERSON] \~ [PERSON] ,\~помер [INFO] \~(а.с.\~44,\~53).\~06.02.2023\~р.\~та 22.02.2023\~р.\~позивачі звернулися\~до нотаріуса\~із заявами\~про видачу\~їм свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~однак постановами\~нотаріуса від\~22.02.2023\~р.\~позивачам відмовлено\~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~належні їм\~частки житлового\~будинку [ADDRESS] \~(до\~реформування адміністративно\~територіального устрою\~України -\~Старовижівського)\~району Волинської\~області у\~зв`язку\~з тим,\~що право\~власності на\~зазначений житловий\~будинок за\~спадкодавцем не\~зареєстроване,\~відсутній правовстановлюючий\~документ на\~нерухоме майно\~(а.с.\~50,\~52,\~54). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивачі можу лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачами право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved