Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та, після усунення недоліків позовної заяви, просить суд збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2017 року шляхом стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення повноліття [PERSON] , після чого стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі частки заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення повноліття [PERSON] , але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, який встановлено на день стягнення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 600 грн. на кожну дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний розмір, навіть з урахуванням індексації, є меншим, ніж гарантовано законом, що порушує права їх дітей, з метою захисту яких позивачкою прийнято рішення про звернення до суду з вказаним позовом. (а.с.25) Ухвалою від 16 березня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. (а.с.28-29) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Під час судового розгляду відповідач [PERSON] погодився з позовними вимогами відповідача та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] матір`ю. (а.с.3,4) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 (шістсот) грн. на кожну дитину з урахуванням індексації відповідно до закону, щомісяця починаючи з 15 грудня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.(а.с.6-12) Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради від 16.02.2023 року за № 74, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.5) Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Крім того, зменшення або збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду, є правом, а не обов`язком суду. У кожному конкретному випадку, суд вирішує вказане питання залежно від встановлених ним обставин справи, які свідчать про наявність значних змін у сімейному або матеріальному стані отримувача чи платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про його задоволення. Дослідивши в судовому засіданні подані докази, суд приходить до висновку, що обставини у справі, в їх сукупності, свідчать про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , оскільки така зміна не суперечить інтересам сторін, їх дітей, та визнається відповідачем. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами наведено підстави, які унеможливлюють сплату аліментів в раніше визначеному судом розмірі, а тому, враховуючи визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З підстав ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved