Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

В позовній заяві, яка надійшла до суду 06 жовтня 2020 року представник позивача вказав, що позивач є постачальником теплової енергії у багатоквартирні житлові будинки м. Дружківки. Відповідач несвоєчасно сплачував послуги за фактично отриману теплову енергію, у зв`язку з чим порушив умови її сплати. За період з 01 липня 2004 року по 01 травня 2015 року за відповідачем утворилася заборгованість перед позивачем за фактично отриману теплову енергію у загальній сумі 32824,69 грн. У травні 2015 року позивач звертався до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію. Ухвалою Дружківського міського суду від 06 квітня 2017 року було скасовано судовий наказ № 2-н/229/520/2015 від 18.09.2015 року. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті за опалення за період з 01 липня 2004 року по 01 травня 2015 року у сумі 32 824,69 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Згідно з ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 07 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 25 листопада 2020 року Дружківським міським судом Донецької області винесено заочне рішення, яким позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задоволено в повному обсязі. 21.12.2021 року відповідачем було подано со суду заяву про поновлення пропущеного строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2021 року, строк для звернення на подачу заяви про перегляд заочного рішення [PERSON] поновлено. Відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 30 грудня 2021 року заочне рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 листопада 2020 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. З клопотанням, відповідно до положень ст.277 ЦПК України, про розгляд справи в загальному позовному провадженні, відповідач не звертався. У судове засідання представник позивача Соболь О.О. не з`явилась, про час та місце розгляду справу сповіщена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд, застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] є споживачем теплової енергії у квартирі [ADDRESS] . Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005 року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач отримував послуги з теплопостачання, але їх не оплачував в повному обсязі, у зв`язку з виникла заборгованість у сумі 32824,69 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1-2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов`язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за основним боргом, що підлягає задоволенню у загальному розмірі 32824,69 грн. Разом з тим, відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Відповідно до ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24\~ЗУ «Про\~теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за статтею 25 вказаного Закону України- у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.256,257\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5ст.\~267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого права 06 жовтня 2020 року, тобто після спливу трирічного строку загальної позовної давності, в той час як відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, позивач не надав заяви про поновлення цього строку, в матеріалах справи відсутні поважні причини пропуску строку позовної давності, позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа» в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 липня 2004 року по 01 травня 2015 року включно, задоволенню не підлягають, у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed