Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

у червні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 15 000 доларів США, 5 400 доларів США - штрафні санкції, 22,19 доларів США - три проценти річних. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 29.11.2005 року між сторонами у справі укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала у тимчасове платне користування позику у сумі 15 000 доларів США, які зобов?язувалась повернути у термін до 23.05.2022 року включно. 19.04.2022 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із вимогою про повернення позики, яка отримана останньою 23.04.2022 року. Добровільно [PERSON] відмовляється повертати грошові кошти, отримані у позику, відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 23). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позовних вимог (а.с. 25-26). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.07.2022 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позовних вимог (а.с. 40-41). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Басая М.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 44-45). 12.08.2022 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 29.11.2005 року [PERSON] не укладала жодних письмових чи усних договорів позики з [PERSON] . Станом на 29.11.2005 року [PERSON] взагалі не була знайома з [PERSON] (а.с. 51-57). 02.09.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 87-88). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2022 року призначено у справі комплексну судову почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] на оригіналі договору позики від 29.11.2005 року у рядку після слова «позичальник» тією особою, від імені якої він зазначений чи іншою особою?; чи виконано підпис від імені [PERSON] на оригіналі розписки від 29.11.2005 року у рядку після слова «позичальник» тією особою, від імені якої він зазначений чи іншою особою?; яка відносна давність виконання документа, а також послідовність нанесення штрихів на оригіналі договору позики від 29.11.2005 року, де підписантами є [PERSON] та [PERSON] .?; яка відносна давність виконання документа, а також послідовність нанесення штрихів на оригінали розписки від 29.11.2005 року, де підписантами є [PERSON] та [PERSON] .?; яка давність виконання підпису [PERSON] на оригіналі договору позики від 29.11.2005 року і розписки від 29.11.2005 року, де підписантами є [PERSON] та [PERSON] .?; яка давність виконання підпису [PERSON] на оригіналі договору позики від 29.11.2005 року і розписки від 29.11.2005 року, де підписантами є [PERSON] та [PERSON] .?; чи виконано підпис від імені [PERSON] на оригіналі договору позики від 29.11.2005 року у рядку після слова «позичальник» під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?; чи виконано підпис від імені [PERSON] на оригіналі розписки від 29.11.2005 року у рядку після слова «позичальник» під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?; до якої групи за віком належить виконавець підписів на оригіналі договору позики від 29.11.2005 року і розписки від 29.11.2005 року у рядках після слова «позичальник»? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 106-108). 01.03.202 року до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів у цивільній справі № 28130/22-34/28131/22-32/2496/23-32/2711-2715/23-34 (а.с. 130-145). Ухвалою Голосіївського районного суд ум. Києва від 02.03.2023 року поновлено провадження у справі (а.с. 147). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Басая М.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 155-156). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріали справи містять копію договору позики, датованого 29.11.2005 року, укладеного від імені [PERSON] , як позикодавця, та [PERSON] , як позичальника, за умовами п. 1 якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти готівкою у розмірі, який вказано у договорі, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, що вказані у договорі (а.с. 6). Розмір позики визначено у сумі 15 000 доларів США, що на день підписання договору складає 75 750 грн. (пункт 2 договору позики). Відповідно до п. 4 договору позики, повернення боргу повинно бути здійснено в повному обсязі у м. Кременчук за адресою: [ADDRESS] , готівкою в доларах США. Позика підлягає поверненню позичальником протягом 30 днів від дня пред?явлення позикодавцем вимоги про повернення. Також, матеріали справи містять копію розписки, датованої 29.11.2005 року, укладеної від імені [PERSON] , як позикодавця, та [PERSON] , як позичальника, за змістом якої згідно [PERSON] дає цю розписку [PERSON] про те, що отримала від нього в борг грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, що на день передачі грошей складає 75 750 грн. (а.с. 7). Позивачем надано в розпорядження суду копію висновку експертного дослідження від 12.04.2022 № ЕД-19/117-22/3037-ПЧ, складеного судовим експертом Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, відповідно до якого підписи від імені [PERSON] у графах «позичальник» документів: договір позики від 29.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] ; розписка про отримання позики від 29.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] ; виконані тією ж особою, яка виконала підписи від імені [PERSON] , надані як зразки її підпису у документах: довіреність від 24.11.2005 року від імені [PERSON] про уповноваження [PERSON] продати гараж; договір поруки від 28.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] ; договір поруки від 28.10.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; заява від імені [PERSON] від 2006 року до КП «Кременчуцьке МБТІ» (а.с. 8-10). 19.04.2022 року [PERSON] звернувся із письмовою вимогою на ім? я[PERSON] про повернення боргу за договором позики від 29.11.2005 року (а.с. 12). 01.03.202 року до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів у цивільній справі № 28130/22-34/28131/22-32/2496/23-32/2711-2715/23-34 (а.с. 130-145). Відповідно до вказаного висновку, підпис від імені [PERSON] , який міститься у графі «позичальник» « [PERSON] Ідент. номер [NUMBER] » у договорі позики, датованому 29.11.2005, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] , який міститься у графі «позичальник [PERSON] Ідент. номер [NUMBER] кошти отримала в повному обсязі» у розписці, датованій 29.11.2005, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «позичальник: [PERSON] Ідент. номер [NUMBER] » у договорі позики, датованому 29.11.2005, виконаний під впливом «збиваючих» факторів штучного характеру із застосуванням технічного прийому, а саме шляхом перерисовки на просвіт з використанням в якості моделі якого справжнього підпису [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] у графі «позичальник: [PERSON] Ідент. номер [NUMBER] кошти отримала в повному обсязі» у розписці, датовані 29.11.2005, виконаний під впливом «збиваючих» факторів штучного характеру із застосуванням технічного прийому, а саме шляхом перерисовки на просвіт з використанням в якості моделі якого справжнього підпису [PERSON] . Звертаючись до суду з первісним позовом, [PERSON] вказував на те, що, отримавши у позику грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США, відповідач взяті на себе зобов?язання не виконала, позику не повернула. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує, що жодних договорів позики із позивачем не укладала, грошових коштів у позику не отримувала. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджується як укладення договору, його умови, а також засвідчують отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі№ 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц (провадження№ 61-5020св18), від 14 квітня 2020 року у справі № 628/3909/15 (провадження № 61-42915св18) та від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17 (провадження № 61-9694св20). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц (провадження№ 61-22477св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 205/5292/15-ц (провадження № 61-3741св19). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає в якості належного, допустимого та достовірного доказу висновок експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів у цивільній справі № 28130/22-34/28131/22-32/2496/23-32/2711-2715/23-34 (а.с. 130-145), та відхиляє як доказ висновок експертного дослідження від 12.04.2022 № ЕД-19/117-22/3037-ПЧ, складеного судовим експертом Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с. 8-10), з огляду на наступне. Зі змісту вступної частини висновку експертного дослідження від 12.04.2022 № ЕД-19/117-22/3037-ПЧ, складеного судовим експертом Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, вбачається, що на дослідження надано вільні зразки підпису [PERSON] у документах, кількість яких становила 4 документи (а.с. 4). Зі змісту вступної частини висновку експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів у цивільній справі № 28130/22-34/28131/22-32/2496/23-32/2711-2715/23-34 (а.с. 130-145) вбачається, що на дослідження експертів надано: порівняльні зразки у документах, кількість яких становила 22 документи; експериментальні зразки підпису [PERSON] на 5-ти аркушах; умовно-вільні у документах, кількість яких становила 6 документів. Відтак, суд надходить до висновку про те, що висновок експертного дослідження від 12.04.2022 № ЕД-19/117-22/3037-ПЧ, складений судовим експертом Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, не можна вважати повним та ґрунтовним. Аналізуючи наявні у справі докази, суд надходить до висновку про те , що [PERSON] не укладала договір позики від 29.11.2005 року, оскільки не підписувала вказаний договір, а так само не підписувала розписку від 29.11.2005 року. Таким чином, суд не здобув доказів того, що [PERSON] 29.11.2005 року отримала у позику від [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США.За вказаних обставин суд надходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed