Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 09.03.2016 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від вказаного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося на даний час сторони проживають окремо, з червня 2022 року шлюбних стосунків не підтримують, сім`я розпалася остаточно, примирення є неможливим, все вищезазначене призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини між сторонами не досягнуто. Просить розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно, до її повноліття. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Протоколом автоматизованого розподілу справи від 07.12.2022 року визначено головуючою суддю Уманську О.В. 26.12.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явився, проте надала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідач в\~судове засідання\~\~повторно не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~шляхом направлення\~повістки рекомендованим\~листом з\~повідомленням про\~вручення (повідомлення\~про вручення\~наявне в\~матеріалах справи)\~та розміщення\~оголошення про\~виклик особи на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 26.04.2023 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09.03.2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 12, що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.2016 року ( а.с.4). Як встановлено судом з позовної заяви та не спростовано відповідачем на утриманні позивачки [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] знаходиться неповнолітній син: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити волі позивача. Відповідно до ч.1 ст.110\~Сімейного\~кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві позивачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд дійшов наступних висновків. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , 2016 р.н., який проживає разом з позивачкою не досягнуто. Відповідач грошової допомоги на його утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами\~\~ч. 3 ст. 181 СК України\~\~та ст.1180 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька\~ і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов`язок\~\~батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів\~суд\~враховує: стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти\~на\~дитину\~присуджуються за рішенням\~суду\~від дня пред`явлення позову. Суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі і наявність законних підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог\~ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. \~Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду\~\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.\~\~\~\~ Вирішуючи питання\~про судові\~витрати в\~справі,\~суд керується\~положеннями ст.\~141\~ЦПК України,\~згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень сплачений нею при подачі позову. Разом з тим, від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів позивач в силу положень п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений. Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що становить 992,40 грн.

Outcome: approved