Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

У жовтні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку, прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги, у якому просив стягнути з відповідача на користь кооперативу суму боргового зобов`язання визначеного Договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №1/19 від 01.12.2019 року, а також заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.12.2019 р. по 01.10.2021 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 126042, 88 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного (житлового) буд. [ADDRESS] та утримає його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та членом ОК «БІЛЬШОВИК-7», який як неприбуткова юридична особа, частково шляхом самозабезпечення та частково шляхом залучення суб`єктів господарювання здійснює утримання і експлуатацію багатоквартирного буд. [ADDRESS] та утримує їх прибудинкову територію за рахунок коштів його членів і співвласників будинку. 05.04.2019 року Загальними зборами ОК «БІЛЬШОВИК-7» затверджено кошторис на 2019 рік та внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 6, 51 грн./м2 загальної площі квартири/ нежитлового приміщення. 02.03.2020 року Загальними зборами ОК «БІЛЬШОВИК-7» затверджено кошторис на 2020 рік та внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 8, 50 грн./м2 загальної площі квартири/ нежитлового приміщення. Відповідач обов`язки по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території не сплачує, внаслідок чого має заборгованість. 01.12.2019 року між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №1/19, за умовами якого відповідач визнав грошове зобов`язання перед позивачем з квартирної плати та плати за комунальні послуги на суму 74523, 74 грн. станом на 01.12.2019 року. та впродовж терміну дії договору, на умовах цього договору, частками зобов`язався сплачувати до повного погашення всієї суми заборгованості. Враховуючи, що відповідач своєчасно і в повному обсязі не сплачує свою частку обов`язкових внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також не виконує умови Договору №1/19, станом на 01.10.2021 року, у нього утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 91456, 36 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У зв`язку з виниклою у відповідача заборгованістю, позивач просить в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути 30354, 05 грн. інфляційного збільшення та 4232, 47 грн. 3% річних. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.10.2021 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 15.11.2021 р., відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 24.02.2023 р., призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що згідно статуту обслуговуючого кооперативу «БІЛЬШОВИК-7» (ідентифікаційний код 22893180) метою створення кооперативу є забезпечення захисту, задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Кооперативу та власників квартир, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного загального майна житлового будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Кооператив здійснює управління нерухомістю та організацію культурно-побутового обслуговування членів кооперативу, власників квартир та членів їх сімей. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначено ЗУ «Про кооперацію». Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про кооперацію» кооперативна організація - кооператив або кооперативне об`єднання; кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу; членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про кооперацію» відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Відповідно до п. 5.2. Розділу ІІ Статуту ОК «БІЛЬШОВИК-7» член кооперативу зобов`язаний дотримуватися положень Статуту, рішень Загальних зборів Кооперативу, Правління Кооперативу (Голови Правління) і Ревізійної комісії; вчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі; нести витрати по утриманню, ремонту будинку та прибудинкової території, брати участь у благоустрої прибудинкової території, брати участь у витратах на утримання, ремонт і експлуатацію майна загального користування. Частина друга ст. 12 ЗУ «Про кооперацію» до основних обов`язків члена кооперативу відносить додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплату визначених статутом кооперативу внесків. Таким чином, Закон покладає на члена кооперативу обов`язок сплачувати визначені статутом кооперативу внески, які відповідач виконує неналежним чином. Відповідно до протоколу №1 Загальних зборів членів ОК «БІЛЬШОВИК-7» від 07.02.2018 року передбачено сплату внесків щомісячно в сумі 5, 10 грн. - 1 поверх, 6, 20 грн. - 2-16 поверхи. 05.04.2019 року Загальними зборами ОК «БІЛЬШОВИК-7» затверджено кошторис на 2019 рік та внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 6, 51 грн./м2 загальної площі квартири/ нежитлового приміщення. 02.03.2020 року Загальними зборами ОК «БІЛЬШОВИК-7» затверджено кошторис на 2020 рік та внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 8, 50 грн./м2 загальної площі квартири/ нежитлового приміщення. Споживач (власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносить оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків». 01.12.2019 року між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №1/19, за умовами якого відповідач визнав грошове зобов`язання перед позивачем з квартирної плати та плати за комунальні послуги на суму 74523, 74 грн. станом на 01.12.2019 року. та впродовж терміну дії договору, на умовах цього договору, частками зобов`язався сплачувати до повного погашення всієї суми заборгованості. У Договорі зазначено, що відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань обов`язок щодо утримання будинку та прибудинкової території не виконує належним чином, що підтверджено розрахунком заборгованості по кв. [ADDRESS] (власник [PERSON] ) Згідно розрахунку позивача станом на 01.01.2021 року заборгованість відповідача по сплаті внесків на утримання будинку, прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги становить 91456, 36 грн. Однак, з таким розрахунком заборгованості суд погодитися не може у зв`язку безпідставним збільшенням заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку, прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги за травень 2021 року на суму, що не відповідає розміру щомісячного платежу. Таким чином, здійснивши перерахунок заборгованості [PERSON] за період з грудня 2019 року по 01 жовтня 2021 року, встановлено, що заборгованість відповідача становить 86256, 36 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем зобов`язань як за умовами Договору №19 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 01 грудня 2019 року так і по сплаті членських внесків та платежів на утримання будинку, прибудинкової території, позивачем нараховано інфляційну складову боргу у сумі 30354, 05 грн. та 3% річних у розмірі 4232, 47 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, здійснюючи розрахунок відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не врахував, що за змістом указаної статті 3% річних та індекс інфляції визначаються від простроченої суми за весь час прострочення, тобто за кожним періодичним платежем окремо, а не по наростаючій сумі загальної заборгованості. На підставі викладеного, суд самостійно здійснює розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України: щодо 3% річних: з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 73 750,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 2 212,50 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 73 750,00 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 1 654,83 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 = 466,51 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 14,01 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 466,51 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 10,48 грн. з 01/02/2020 до 31/12/2020 = 466,51 x 3 % x 335 : 366 : 100 = 12,82 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 466,51 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 10,48 грн. з 01/03/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 306 : 366 : 100 = 15,27 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/04/2020 до 31/12/2021 = 609,11 x 3 % x 275 : 366 : 100 = 13,73 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/05/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 245 : 366 : 100 = 12,23 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/06/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 214 : 366 : 100 = 10,68 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/07/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 184 : 366 : 100 = 9,18 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/08/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 153 : 366 : 100 = 7,64 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/09/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 122 : 366 : 100 = 6,09 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/10/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 92 : 366 : 100 = 4,59 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/11/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 61 : 366 : 100 = 3,04 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/12/2020 до 31/12/2020 = 609,11 x 3 % x 31 : 366 : 100 = 1,55 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/01/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 273 : 365 : 100 = 13,66 грн. з 01/02/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 242 : 365 : 100 = 12,11 грн. з 01/03/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 214 : 365 : 100 = 10,71 грн. з 01/04/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 183 : 365 : 100 = 9,16 грн. з 01/05/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 153 : 365 : 100 = 7,66 грн. з 01/06/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 122 : 365 : 100 = 6,11 грн. з 01/07/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 92 : 365 : 100 = 4,61 грн. з 01/08/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 61 : 365 : 100 = 3,05 грн. з 01/09/2021 до 30/09/2021 = 609,11 x 3 % x 30 : 365 : 100 = 1,50 грн. Отже, 3% річних за заборгованістю відповідача складають 4204, 34 грн. та підлягають стягненню з відповідача. Щодо інфляційних втрат: 73 750,00 x 1.12891466 - 73 750,00 = 9 507,46 грн. 466,51 x 1.12891466 - 467,00 = 60,20 грн. 466,51 x 1.12666134 - 467,00 = 59,15 грн. 609,00 x 1.13005149 - 609,00 = 79,20 грн. 609,00 x 1.12108283 - 609,00 = 73,74 грн. 609,00 x 1.11218534 - 609,00 = 68,32 грн. 609,00 x 1.10885877 - 609,00 = 66,29 грн. 609,00 x 1.10664548 - 609,00 = 64,95 грн. 609,00 x 1.11332543 - 609,00 = 69,02 грн. 609,00 x 1.11555654 - 609,00 = 70,37 грн. 609,00 x 1.11000651 - 609,00 = 66,99 грн. 609,00 x 1.09901635 - 609,00 = 60,30 грн. 609,00 x 1.08491248 - 609,00 = 51,71 грн. 609,00 x 1.07523537 - 609,00 = 45,82 грн. 609,00 x 1.06143669 - 609,00 = 37,41 грн. 609,00 x 1.05092742 - 609,00 = 31,01 грн. 609,00 x 1.03336029 - 609,00 = 20,32 грн. 609,00 x 1.02617705 - 609,00 = 15,94 грн. 609,00 x 1.01300795 - 609,00 = 7,92 грн. 609,00 x 1.01098598 - 609,00 = 6,69 грн. 609,00 x 1.00997600 - 609,00 = 6,08 грн. 609,00 x 1.01200000 - 609,00 = 7,31 грн. Отже, інфляційні втрати за заборгованістю відповідача складають 10476, 20 грн. та підлягають стягненню з відповідача. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплати внесків на утримання будинку, прибудинкової території, а також за спожиті комунальні послуги, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 100936, 90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1817, 84 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 6030, 00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України ). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Так, позивачем до суду, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано: копію довіреності №1 від 23.09.2021 року, якою ОК «БІЛЬШОВИК-7» уповноважило Хоружого В.В., Білонога О.О., Яковініча В.В., Зубченка П.О. та Коваля Ю.О. на представництво своїх інтересів; копію договору про надання правової допомоги №Р/23092021/ХВ-39, укладеного 23.09.2021 року між ОК «БІЛЬШОВИК-7» та ТОВ «КИЇВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВА»; акт №ОУ-311 прийому передачі виконаних робіт (надання послуг) за договором про надання правової допомоги №Р/23092021/ХВ-39 від 23.09.2021 року на суму 4320, 00 грн.; копію виписки/ особового рахунку за 27.09.2021 року по платі за надання правової допомоги на суму 4320, 00 грн.; копію довіреності №1 від 09.05.2023 року, якою ОК «БІЛЬШОВИК-7» уповноважило Хоружого В.В., Сімейко А.М., Студенцова О.О., Кліпановського А.П. та Серенкова Д.Ю. на представництво своїх інтересів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги саме адвокатом як того вимагає ЦПК України, документального підтвердження надання правової допомоги, в т.ч. платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат у сумі 6030, 00 грн., у суду відсутні підстави вважати, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі. Виходячи з цього, суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь кооперативу витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial