Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] та [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті яких залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явилася та подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2021 року та [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2013 року. Родинні відносини позивачки із спадкодавцями підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.03.1972, відповідно до якого батьками позивачки [PERSON] , що підтверджується копією рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.02.2016 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , та залишення дружині прізвище [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 71110749 від 10.01.2023 вбачається, що Приватним нотаріусом Камінською Людмилою Василівною, після смерті [PERSON] , спадкову справу на майно померлого було заведено за № 05/2023. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 71111182 від 10.01.2023 вбачається, що Приватним нотаріусом Камінською Людмилою Василівною, після смерті [PERSON] , спадкову справу на майно померлої було заведено за № 06/2023. Відповідно до Рішення від 24 вересня 2002 року за № 46 виконавчого комітету Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області, вирішено видати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . З довідки виданої КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» Житомирської обласної ради від 22.11.2021 року за № 1147, вбачається, що за наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 74, до моменту внесення даних в електронну базу - Реєстр прав власності на нерухоме майно (2003 рік) за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Постановою Приватного нотаріуса за № 02-31/12 від 10.01.2023 року позивачу [PERSON] у прийнятті в якості правовстановлювальних документів та у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами який знаходиться за адресою:[ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Постановою Приватного нотаріуса за № 02-31/13 від 10.01.2023 року позивачу [PERSON] у прийнятті в якості правовстановлювальних документів та у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами який знаходиться за адресою:[ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав, відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved