Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У січні 2020\~р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 2\~218,00\~грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Заочним рішенням від 24.04.2020\~р. позов задоволено та присуджено стягувати аліменти, починаючи з 09.01.2020\~р. (а.\~с.\~25) Ухвалою від 10.01.2023\~р. заочне рішення від 24.04.2020\~р. скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.\~с.\~41). Під час розгляду справи після скасування заочного рішення від 24.04.2020\~р. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Разом з тим, від її представника надішли зави від 20.03.2023\~р. та від 03.04.2023\~р., у яких він зазначає, що, зокрема, позов не визнає (а.\~с.\~52, 58). При цьому у заяві від 23.12.2022\~р. про перегляд заочного рішення представник [PERSON] посилається на те, що, зокрема, [PERSON] не подав доказів того, що дитина проживала з ним, а за наданою ним довідки від 10.12.2019\~р. №\~1848 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю \- [PERSON] (а.\~с.\~34). На підставі наведеного в останніх двох абзацах Суд, розглядаючи справу, виходить з того, що [PERSON] проти позову заперечує з тих підстав, що дитина разом з батьком не проживала. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.\~с.\~6, 7). У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що дитина [PERSON] , проживає разом з ним. [PERSON] проти зазначеної обставини заперечує, а [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини не подав. При цьому з наявних у справі документів випливає, що дитина [PERSON] , з [PERSON] не проживає. Так, з позовної заяви та копії паспорту [PERSON] вбачається, що він проживає за адресою: [ADDRESS] (а.\~с.\~4). У довідці від 10.12.2019\~р. №\~1848 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 зазначено, що [PERSON] проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю \- [PERSON] (а.\~с.\~11). З акту від 06.04.2020\~р. про невручення судової повістки, складеного старшим судовим розпорядником Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області І.П.Поліщуком, випливає, що судову повістку було залишено неповнолітній (14 років) дочці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.\~с.\~23). У заяві від 03.05.2023\~р. [PERSON] вказує, що, зокрема, у період з 09.01.2020\~р. по теперішній час вона з батьком не проживала,а проживала із своєю бабусею по [ADDRESS] , яка займалася її утриманням (а.\~с.\~59). Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З наведеної норми Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти на утримання дитини присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина (тобто на утримання якого перебуває дитина). Таким чином підстави для стягнення з 09.01.2020\~р. з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , відсутні, так як дитини з батьком не проживала. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed