Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохала позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування даного позову зазначала, що з 02.06.2006року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у шлюбі народилась дитина [PERSON] . У зв`язку з тим, що спільне життя подружжя не склалось, шлюбні відносини вони не підтримували, тому рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2011 року у справі №2-2368/11 шлюб між сторонами було розірвано, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю. Після розірвання шлюбу та по сьогоднішній день відповідач ніяким чином не виконує покладених на нього законом обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у забезпеченні здобуття дитиною загальної середньої освіти, а також участі у її підготовці до самостійного життя. Відповідач не намагається забезпечити дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти. Вiдповiдач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. 24.08.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави дану позовну заяву було залишено без руху. 14.09.2022 року на виконання ухвали Октябрського районного суду надійшла уточнена позовна заява. 21.09.2022 року від позивача [PERSON] надійшла заява про залучення в якості третьої особи Шевченківську районну у м.Полтаві ради. 27.09.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.12.2022 року постановлено про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Судові витрати прохала з відповідача не стягувати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у шлюбі народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 26.12.2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського районного управління юстиції, актовий запис № 1426 (а.с.11). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2011 року у справі №2-2368/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю (а.с.12). Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.04.2019 року у справі №554/781/19 позов [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [INFO] , про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Сума заборгованості по сплаті аліментів становить 24523,37 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.42). Відповідно до довідки Ліцею №14 «Здоров`я» Полтавської міської ради, [PERSON] , 2008 року народження, навчається у 7-С класі. Батько учня батьківські збори та виховні заходи не відвідує, з вчителями не спілкується (а.с.17). 22.11.2022 року Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] (а.с.68, 69). 11.11.2022 року [PERSON] надав згоду на позбавлення батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , [INFO] (а.с.70). Таким чином, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дитини, що, в першу чергу, відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному вихованню і розвитку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Практикою Європейського суду з прав людини визначені два обов`язкові критерії, які мають бути враховані національними судами при вирішенні будь-якого спору відносно дітей: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100). Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами першою, другою і шостою\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ст.141, ст.150, ст.153, ст.155 Сімейного кодексу України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 164 Сімейного кодексу України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, виходячи з фактичних обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а також суд переконався у відсутності перспективи зміни поведінки батька у кращу сторону, тобто останній не має наміру виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання дитину у майбутньому, оскільки відповідач надав згоду на позбавлення його батьківських прав, що на думку суду за встановлених обставин сприятиме найбільш повному та всебічному забезпеченню прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст.\~13\~ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved