Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (відповідач), треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління держпраці у Київській області (третя особо-1), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві (третя особа-2), Первинна профспілкова організація ВП «Київської дирекції залізничних перевезень» Всеукраїнської профспілки «Спілка залізничників України» (третя особа-3), ТОВ «Галіон» (третя особа-4), про визнання незаконним та скасування акту про нещасний випадок на підприємстві. Позиція позивача. 21.09.2019 року під час виконання трудових обов`язків з ним трапився нещасний випадок на під`їзній колії ТОВ «Галіон». Вказує, що момент травмування, як і обставини, що передували йому, не може згадати, припускає, що у зв`язку із отриманими травмами головного мозку. Вважає, що Комісія з розслідування нещасного випадку, що стався 21.09.2019 року дійшла помилкового висновку, що нещасний випадок не підпадає під п. 52 п.п. 5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 і далі - Порядок №337) та протиправно визнала таким, що не пов`язаний з виробництвом. [PERSON] зазначає, що травмування пов`язано з виробництвом та виконанням трудових обов`язків, оскільки перебував на роботі та виконував отримані розпорядження. Позивач не пам`ятає сам момент та обставини травмування, але припускає, що міг впасти в яму глибиною 4-5 метрів, яка має сполучення через підземне приміщення з будівлею, що поряд, та в стані травматичного шоку міг по сходах вибратись з ями самотужки. Позиція відповідача. Під час повторного розслідування нещасного випадку комісією було правильно встановлено, що складач поїздів [PERSON] подачу 2-х напіввагонів на ТОВ «Галіон» робив на власний розсуд не за пріорітетом, з 11год. 58хв. (після подачі та закріплення 2-х напіввагонів на ТОВ «Галіон») ніяких завдань не отримував, і протягом 40 хв. не діяв в інтересах підприємства. Комісії не вдалося встановити де в цей час перебував [PERSON] та чим займався. Опитані свідки також не надали пояснення з цього питання. Комісією не було встановлений шкідливий виробничий фактор, який міг призвести до настання нещасного випадку. За змістом Порядку №337 встановлення причинного зв`язку нещасного випадку, який стався з позивачем [PERSON] , перебуває виключно в компетенції відповідної комісії, яка призначається у встановленому порядку. AT «Укрзалізниця» було дотримано визначеної законом процедури проведення розслідування нещасного випадку, який стався з [PERSON] . Згідно з Актом розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП від 20.12.2019, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом. Згідно з Актом повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП від 27.07.2021, комісія повторно дійшла висновку, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом. Звертаючись із позовом, [PERSON] не надав до суду документів (доказів) відмінних від тих, які були зібрані комісіями з розслідування нещасного випадку та долучені до матеріалів цих розслідувань. Позивач припускає, що травмування могло статися внаслідок падіння в цементу яму, однак жодних доказів на підтвердження цих тверджень не надав. Водночас, викладені [PERSON] припущення щодо падіння в цементну яму спростовуються матеріалами двох розслідувань нещасного випадку. Позиція третьої особи-1. Пояснення не надходили. Позиція третьої особи-2. В наданих поясненнях начальник управління С.Ксьондз зазначив, що в даному випадку, право позивача на отримання страхових виплат, передбачених п.1 ч.7 ст. 36 Закону, виникне у разі надання ним всіх необхідних документів, передбачених п.3.1. Порядку №11, в тому числі у разі надання акту про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. Позиція третьої особи-3. Пояснення не надходили. Рух справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 04 листопада 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами позовного провадження в загальному порядку. 11.07.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження за позовом [PERSON] до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління держпраці у Київській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві, Первинна профспілкова організація ВП «Київської дирекції залізничних перевезень» Всеукраїнської профспілки «Спілка залізничників України», ТОВ «Галіон», про визнання незаконним та скасування акту про нещасний випадок на підприємстві. Призначено справу до судового розгляду по суті. 27.05.2022 на адресу суду від третьої особи-2 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві надійшли пояснення. 31.05.2022 на адресу суду від відповідача АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив із викладенням заперечень, заява про залучення до участі у справі третьої особи - ТОВ «Галіон», заяви про допит свідків та клопотання про дослідження доказів. Ухвалою суду від 13.12.2022 заяву про допит свідків - задоволено частково. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив такі обставини справи. 21.09.2019 року під час виконання трудових обов`язків з позивачем трапився нещасний випадок на під`їзній колії ТОВ «Галіон». Позивач вказує, що момент травмування, як і обставини, що передували йому, не може згадати, припускає, що у зв`язку із отриманими травмами головного мозку. Також позивач вважає, що Комісія з розслідування нещасного випадку, що стався 21.09.2019 року дійшла помилкового висновку, що нещасний випадок не підпадає під п. 52 п.п. 5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 і далі - Порядок №337) та протиправно визнала таким, що не пов`язаний з виробництвом. [PERSON] зазначає, що травмування пов`язано з виробництвом та виконанням трудових обов`язків, оскільки перебував на роботі та виконував отримані розпорядження. Позивач не пам`ятає сам момент та обставини травмування, але припускає, що міг впасти в яму глибиною 4-5 метрів, яка має сполучення через підземне приміщення з будівлею, що поряд, та в стані травматичного шоку міг по сходах вибратись з ями самотужки. Внаслідок цієї події позивач отримав множинні травми, а саме: поєднана краніоспінальна торакальна травма: забій головного мозку з вогнищами геморагії в лобній, скроневій ділянці, САК, лінійний перелом лобної кістки з переходом на сагітальний шов; перелом Т12 та компресійний перелом L4 хребців; забій лівої легені S3-S5 сегментів, пневмоторакс праворуч, перелом 5-8 ребер справа, 4-8 ребра зліва. За час лікування в медичних закладах надано наступне лікування: операція 9.10.2019 - редресація і задня фіксація і хребців системою l.egacy; пункційна вертебропластика 1.4 хребця та інше. Зазначене підтверджується виписним епікризом № 194785 від 15.10.2019р. «Інститут нейрохірургії ім. акад. A.П. Ромоданова НАМП України». Внаслідок отриманих травм позивач став інвалідом ІІ групи. Як вбачається із відзиву, під`їзна колія ТОВ «Галіон», прилегла до неї територія, ангар (крита цементна яма) та прибудова про які йдеться в актах розслідування нещасного випадку, є зоною відповідальності ТОВ «Галіон». Відповідно до п.п. 9 п. 6 Договору №3330 про подачу та забирання вагонів від 09.06.2017 (термін дії договору з 23.06.2017 до 23.06.2022), ТОВ «Галіон» є орендарем під`їзної колії довжиною 158,76 м., яка належить ПрАТ «Київінвест-Будіндустрія-4» згідно договору оренди від 15.02.2017 р. ТОВ «Галіон» («Користувач» за Договором від 09.06.2017) має ряд обов`язків перед АТ «Укрзалізниця» щодо утримання під`їзної колії. Зокрема, відповідно до п.п. 6 п. 6 Договору, користувач забезпечує освітлення під`їзної колії та вантажних фронтів, очищення під`їзної колії від сміття, снігу та залишків вантажу. Відповідно до п. 17 п.п. 1, 2 Відомості № 14 під`їзної колії ТОВ «Галіон», власник п/колії зобов`язаний забезпечити ряд умов для безпечного використання під`їзної колії. Відповідно до п. 17 п.п. 2.2 Відомості № 14 під`їзної колії ТОВ «Галіон», власнику забороняється влаштовувати переїзди і зводити інші пристрої і будови в зоні габариту наближення споруд, крім тих, що вказані на схемі п/колії. Відповідно до п. 17 п.п. 8, власник п/колії несе відповідальність за стан габаритів, очищення колії, стрілочного переводу від снігу, льоду та бруду, за викос трави і вирубку кущів. При цьому, АТ «Укрзалізниця» було утворено комісію та проведено розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] . За результатами роботи комісії складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП, що стався 21.09.2019 року о 12 год. 55 хв. на регіональній філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 20.12.2019 стверджено 21.12.2019 року директором регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» [PERSON] . Відповідно до висновку комісії, нещасний випадок не підпадає під п. 52 п.п. 5 Порядку №337, тому визнано як не пов`язаний з виробництвом шляхом голосування простою більшістю голосів. Вид події та причини настання нещасного випадку зі складачем поїздів [PERSON] залишилися не з`ясовані із-за втрати пам`яті потерпілого. Як вбачається з протоколу №4 засідання комісії від 20.12.2019, комісією було вирішено питання про визначення нещасного випадку з [PERSON] , таким, що не пов`язаний з виробництвом. Відповідно до результатів голосування всі члени комісії, окрім голови первинної профспілкової організації виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень регіональній філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» [PERSON] проголосували за те, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом, в т.ч. страховий експерт з охорони праці відділу профілактики страхових випадків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві [PERSON] . Позивач [PERSON] не погодився з висновком комісії та звернувся зі скаргою до Головного управління Держпраці у Київській області. На підставі припису Головного управління Держпраці у Київській області за формою Н-9 від 17.04.2020 року №8/7-2020 в АТ «Укрзалізниця» була утворена комісія, якою проведено повторне розслідування нещасного випадку. Акт повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП, що стався 11.09.2019 року о 12 год. 55 хв. на регіональній філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 27.07.2021 затверджено 28.07.2021 року директором виконавчим регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» Мироновичем A.B. За результатами повторного розслідування нещасного випадку, вид події та причини настання нещасного випадку зі складачем поїздів [PERSON] не з`ясовані із-за втрати пам`яті потерпілого та не встановлено шкідливий виробничий фактор який міг би призвести до настання нещасного випадку. Комісія з повторного розслідування нещасного випадку, дійшла висновку, що нещасний випадок не підпадає під п. 52 п.п. 5 Порядку №337, тому нещасний випадок визнано як не пов`язаний з виробництвом, шляхом голосування простою більшістю голосів. Крім того, акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП від 21.12.2019 визнано не дійсним. Відповідно до протоколу засідання комісії від 26.07.2021 №3, усі члени комісії одноголосно проголосували за те, що нещасний випадок з [PERSON] не пов`язаний з виробництвом. Як було зазначено вище, AT «Укрзалізниця» двічі утворювалися комісії з розслідування нещасного випадку, який стався з [PERSON] за результатами роботи яких було складено відповідні акти від 21.12.2019 та 28.07.2021. Актами розслідування нещасного випадку було встановлено, що [PERSON] отримав всі необхідні інструктажі з охорони праці, пройшов медичний огляд та був добре обізнаний з під`їзною колією ТОВ «Галіон». Під час повторного розслідування нещасного випадку було встановлено, що 21.09.2019р. о 7год. 45хв. складач поїздів [PERSON] отримав цільовий інструктаж від начальника району (вантажного) [PERSON] , яка в свою чергу довела план маневрової роботи на зміну. Складач поїздів [PERSON] почував себе задовільно, на стан самопочуття не скаржився. Планом маневрових пересувань, протягом зміни 21.09.2019р. передбачалася подача вагонів, з 5 колії станції, під вивантаження, на під`їзні колії ПрАТ «Київуніверсал», ПрАТ «Ллек-54», ТОВ «Метінвест», ПАТ «ШБУ-41», AT «Завод ЗБК ім. С.Ковальської», тепловозом ЧМЕЗ-7455 під керуванням машиніста [PERSON] , що і виконувалося до 11год. 45хв. В тому числі було передбачено подачу на протязі дня 2-х напіввагонів на під`їзну колію ТОВ «Галіон» завантажених шифером. Згідно протоколу опитування чергової по залізничній станції [PERSON] від 02.07.2021, чергова по залізничній станції [PERSON] , вказівку про необхідність подачі 2-х напіввагонів на під`їзну колію ТОВ «Галіон» не надавала. У вихідний день підприємство не працювало, а пріоритетом за необхідністю подачі вагонів була під`їзна колія ТОВ «Метінвест», де очікували працівники підприємства на вагони та на проведення маневрової роботи, про що [PERSON] неодноразово запитувала по радіозв`язку складача поїздів [PERSON] та машиніста [PERSON] . В ході повторного розслідування нещасного випадку [PERSON] надав пояснювальну записку від 01.07.2021р. в якій зазначив, що у робочу денну зміну 21.09.2019 після отримання плану роботи почали виконувати маневрові роботи на під`їзних коліях. Вказує, що перед заїздом на під`їзну колію ТОВ «Галіон» довідкрив одну половину воріт, зійшов на територію, взяв гальмівні башмаки і попрямував до місця закріплення вагонів, після чого дав вказівку машиністу локомотива на рух вагонами вперед. Після зупинки і закріплення 2-х напіввагонів дав вказівку машиністу локомотиву на рух назад для розриву загону на безпечну відстань для проходу. Після розриву вагонів почав рух до локомотиву. Що відбулося надалі не пам`ятає, має окремі спалахи пам`яті як машиніст підсаджував на тепловоз і знімали з тепловоза на станції, згадує не чітко. Відповідно перевірки «Архіватора мови» по маневровому зв`язку за добу 21.09.2019 р. від 02.10.2019 p., який є у матеріалах первинного розслідування, було з`ясовано наступне: - об 11год. 46хв. складач поїздів [PERSON] запросив через чергову по залізничній станції [PERSON] , щоб ТОВ «Галіон» (стара назва ЗСП) відчинили ворота для подачі вагонами вперед 2-х напіввагонів. В подальшому було встановлено, що ворота були відкриті ще в п`ятницю 20.09.2019 та на території ТОВ «Галіон» з працівників підприємства нікого не було 21.09.2019р. та 22.09.2019, оскільки це були вихідні дні. - об 11 год. 58 хв. [PERSON] дав команду машиністу [PERSON] « Назад на розрив... Остановка», що свідчить про закріплення вагонів на під`їзній колії та закінчення виконання робіт з подачі вагонів на під`їзну колію ТОВ «Галіон». Відповідно до протоколу опитування свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку (аварії) від 02.07.2021, [PERSON] підтвердив, що була виробнича потреба у подачі вагонів на під`їзну колію ТОВ «Метінвест». Також зазначив, що для закріплення вагонів, які були подані на ТОВ «Галіон» необхідно 5 хв. На запитання чому ходив по території і звідки повертався на підставі відеозаписів, сказав що не пам`ятає. На запитання чому для виконання цієї операції ним було витрачено 40 хв. пояснити не зміг, на запитання, що сталося на під`їзній колії ТОВ «Галіон», теж відповів що не пам`ятає. На запитання: «Нещасний випадок стався після завершення маневрової роботи?» дав ствердну відповідь: «Так». На запитання чому куртка була забруднена цементом, відповів, що не знає. Факт закріплення вагонів башмаками підтверджується також матеріалами першого розслідування нещасного випадку, зокрема протоколом огляду місця, де стався нещасний випадок від 25.09.2019 та доданими фотоматеріалами (фото 1, 2 первинного розслідування). Відповідно до протоколу опитування свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку (аварії) від 02.07.2021, машиніст [PERSON] пояснив, що з 11 год. 58 хв. до 12 год. 15 хв. перебував в кабіні машиніста, чекав наступної команди. На запитання о котрій годині покинув кабіну машиніста - час не вказав. Відповідно до протоколу опитування свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку (аварії) від 24.09.2019 (первинне розслідування), машиніст [PERSON] пояснив, що приблизно о 12 год. 35 хв. почув, як чергова по станції неодноразово викликала складача поїздів [PERSON] , а він відповів щось незрозуміле. Приблизно о 12 год. 15 хв. зійшов з локомотиву та побачив сидячого на рейці [PERSON] . В протоколі опитування адвокатом [PERSON] від 03.10.2019р. (матеріали первинного розслідування) машиніст тепловозу [PERSON] вказав, що [PERSON] закріпив два напіввагони та під час стоянки близько 30 хв. він не міг його знайти чи вийти з ним на зв`язок, після чого підійшов до вагонів і виявив [PERSON] сидячим на правій рейці між полувагонами і хоперами. Однак, пояснення [PERSON] суперечать записам «Архіватора мови» по маневровому (в`язку за добу 21.09.2019 p., отриманим від ТОВ «Галіон» відеозаписам з камер спостереження та фактичним обставинам справи, про що вказано в акті повторного розслідування нещасного випадку. Під час повторного розслідування [PERSON] було змінено пояснення про місце виявлення [PERSON] і за новою версією воно знаходилось біля отвору (технологічного вікна) в середині ангару де зберігалися будівельні матеріали, де [PERSON] стояв в вікні технологічної прибудови лицем назовні. Згідно Акту перевірки «Архіватора мови» по маневровому зв`язку за добу 21.09.2019р. від 02.10.2019 р. чергова по залізничній станції [PERSON] о 12год. 25хв. тричі викликала [PERSON] . Потім запитала в машиніста [PERSON] де [PERSON] , на що отримала відповідь: «на вагонах» також запитала [PERSON] щодо подачі вагонів на під`їзну колію ТОВ «Метінвест». О 12 год. 54хв. чергова по залізничній станції [PERSON] двічі викликала [PERSON] , але знову мала розмову з [PERSON] . Після чого [PERSON] нерозбірливо сказав: «На ЗСП...» (стара назва під`їзної колії ТОВ «Галіон»), О 13.01 машиніст [PERSON] викликає чергову по станції та просить передзвонити на мобільний телефон. З 11 год. 58 хв. до 12 год. 54 хв. (часу коли [PERSON] відповів на виклик чергової по станції [PERSON] ) машиніст [PERSON] про відсутність [PERSON] або його пошуки не повідомляв, і по рації не запитував про його перебування, що підтверджено «Архіватором мови». [PERSON] неодноразово запитувала по радіозв`язку щодо подачі вагонів ТОВ «Метінвест». Відповідно до Довідки розшифрування швидкостемірної стрічки за 21.09.2019 р. виконання маневрової роботи по ст. Вишневе локомотивом ЧМЕЗ-7455 під керуванням машиніста локомотивного депо Дарниця [PERSON] , об 11 год 57,5 хв. - початок маневрових пересувань на передній хід, прослідував 200-250 м. максимальна швидкість 2-3 км/год. Починаючи з 12 год. 00 хв. до 13 год. 18 хв. зупинка. За результатами перегляду відеозапису камер відеоспостереження ТОВ «Галіон» розташованих в середині ангару критої цементної ями комісією було складено Акт від 01.10.2019 та Хронологію відеозапису з камер відеоспостереження ТОВ «Галіон» розташованих в середині ангару критої цементної ями (похибка в часі 35-40 хв.) від 20.11.2019. З відеозапису камер відеоспостереження ТОВ «Галіон» розташованих в середині ангару критої цементної ями, було встановлено, що камери розміщені так, що фіксують тільки цементні ями та ворота ангару, відстань від воріт до технологічного вікна. Приблизно о 12год. 50хв. (враховуючи похибку в часі 35-40 хв.) в середині ангару проходить людина одягнута в темну куртку і по силуету за фактурою і зростом схожа на складача поїздів [PERSON] , яка минає криті цементні ями, проходить праворуч до воріт і завертає за цементовози, які стоять за воротами разом з тепловозом. Приблизно о 12год. 55хв. в нижньому кутку екрану помічені силуети людей, які щось роблять, нахиляючись і підіймаючись, і це місце є поруч технологічного вікна прибудови до ангару, де зберігаються будівельні суміші в мішках. Дії вказаних осіб залишились не з`ясованими комісією. Приблизно в 12год. 58хв. цементовози вагонами вперед від воріт заїжджають в ангар і зупиняються. Відповідно до протоколу опитування свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку від 25.09.2019 р. начальник вантажного району [PERSON] відповіла на питання, що при огляді тіла потерпілого окрім округлого червоного п`ятна на хребті нижче попереку діаметром приблизно 5 см та ссадини на потиличній частині голови інших ушкоджень тіла (гематом, спадин, синців) не було. Враховуючи розбіжності в показах свідків, комісія запропонувала машиністу тепловозу [PERSON] , черговій по залізничній станції Вишневе [PERSON] , начальнику району (вантажного) [PERSON] для з`ясування правдивості їх свідчень та пояснювальних записок провести психофізіологічне дослідження «Детектор брехні». Однак, всі вказані особи в письмовому вигляді відмовилися від проходження психофізіологічного дослідження «Детектор брехні» «Експертиза Поліграфом». Суд критично ставиться до висновку Комісії з повторного розслідування, а саме: така послідовність дій, ще раз підтверджує те, що дії складача поїздів [PERSON] , машиніста тепловозу [PERSON] та іншої особи, яка могла б там бути, не відносяться до інтересів підприємства. Вказаними особами здійснювались якісь особисті справи, що приховує машиніст тепловозу [PERSON] . Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша стаття 5 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно з пунктом 5 частини 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до частини другою статті 36 цього Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Згідно статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок) (діяв на момент настання нещасного випадку), який визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду економічної діяльності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах чи у фізичних осіб - підприємців, які відповідно до законодавства використовують найману працю (далі - підприємство), а також тих, що сталися з особами, які забезпечують себе роботою самостійно, за умови добровільної сплати ними внесків на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - особи, які забезпечують себе роботою самостійно). Пунктом 7 Порядку передбачено, що розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров`я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов`язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві (далі - нещасні випадки). Відповідно до пункту 13 Порядку обстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, з`ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку. За пунктом 14 Порядку визнаються пов`язаними з виробництвом нещасні випадки, що стались з працівниками під час виконання трудових обов`язків, а також ті, що стались у період: перебування на робочому місці, починаючи з прибуття працівника на підприємство до його вибуття, який фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, у тому числі протягом робочого часу, підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва. Відповідно до пункту 16 Порядку нещасні випадки, пов`язані із завданням тілесних ушкоджень іншою особою, або вбивство працівника під час виконання чи у зв`язку з виконанням ним трудових (посадових) обов`язків чи дій в інтересах підприємства незалежно від порушення кримінальної справи розслідуються відповідно до цього Порядку. Такі випадки визнаються пов`язаними з виробництвом (крім випадків, що сталися з особистих мотивів). Правильно встановивши фактичні обставини справи, а саме той факт, що 21.09.2019 року під час виконання трудових обов`язків з позивачем трапився нещасний випадок на під`їзній колії ТОВ «Галіон», та внаслідок отриманих травм позивач став інвалідом ІІ групи. У відповідності до частин першої, другої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, який діяв на час смерті потерпілого при виконанні трудових обов`язків. Отже, за змістом вказаних норм роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків (стаття 7 Порядку). Згідно із статтею 38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених статтею 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою (стаття 14 Порядку). Контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків, згідно статті 33 Порядку, здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки. Зазначені органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється (стаття 34 Порядку). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, приймаючи до уваги той факт, що судом встановлено, що під час виконання трудових обов`язків з позивачем трапився нещасний випадок, з метою ефективного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача в частині: визнати нещасний випадок, що стався з [PERSON] під час виконання трудових обов`язків таким, що пов`язаний з виробництвом; визнати незаконним та скасувати Акт форми Н-1/НП від 27.07.2021р. повторного розслідування нещасного випадку, що стався 21 вересня 2019 року. Такий спосіб захисту, за думкою суду, є ефективним та не суперечить закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач під час подання позову був звільнений від сплати судового збору. Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial