Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що в житловому будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності, також зареєстрований відповідач по справі. Однак, відповідач не проживає у вказаному будинку з 2016 року, не приймає ніякої участі в його утриманні, на неодноразові прохання позивача про зняття з реєстрації в добровільному порядку, відповідач не реагує, чим перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися будинком, тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 10 лютого 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №50(а.с.8-10) . В даний час в будинку також зареєстрований відповідач по справі, про що мається довідка Петрівської селищної ради Кіровоградської області №314 від 02.12.2022 року(а.с.11), однак, відповідач з 2016 року не проживає у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Кіровоградської області №314 від 02.12.2022 року(а.с.11). Таким чином, всі обов`язки по утриманню та обслуговуванню будинку виконує лише позивач, яка позбавлена права в повній мірі вільно користуватися та розпоряджатися майном, в зв`язку з тим, що в будинку зареєстрований відповідач, який там не проживає. Позивач неодноразово зверталася з проханням до відповідача про зняття з реєстрації, однак безрезультатно. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач тривалий час не проживає в даному будинку, чим створює перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки позивач вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та не має можливості отримати житлові соціальні пільги, то необхідно зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні будинком шляхом позбавлення його права користування ним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати громадянина [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються ст.391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу України, ст.7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Outcome: approved