Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

15 листопада 2022 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми), в якій просять: -скасувати обтяження у вигляді арешту житлового одинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ), 1/2 частина якого належала померлому [INFO] [PERSON] , який був накладений 28.03.2005 року реєстратором - Котелевською державною нотаріальною конторою, зa №1810658, на підставі повідомлення №8 від 28.11.2000 року Котелевської виконавчої служби, об?єктом обтяження є: «невизначене майно, част. житла, будівлі, состав: частка, размер части: 1/2, состояние: добудоване, статус: жиле», власником якого є: [PERSON] (додаткові дані: архівний номер: 2079650POLTAVA18, архівна дата: 12.01.2001, дата виникнення: 12.01.2001, № реєстру: 64216-65, внутр. №AF01412D22F24F367D27, комментарий: котельва 35-8); - скасувати обтяження у вигляді арешту земельної ділянки, загальна площа якої 0,0837 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: [ADDRESS] (п?ятдесят сім), кадастровий номер: 5322255100:30:001:0326, 1/2 частина якої належала померлому [INFO] [PERSON] , який був накладений 28.03.2005 року за №1810658 реєстратором - Котелевського державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення №8 від 28.11.2000 року Котелевської виконавчої служби, об?єктом обтяження є: «невизначене майно, част. житла, будівлі, состав: частка, размер части: 1/2, состояние: добудоване, статус: жиле», власником якого є: [PERSON] (додаткові дані: архівний номер: 2079650POLТAVA18, архівна дата: 12.01.2001, дата виникнення: 12.01.2001, № реєстра: 64216-65, внутр. №AF01412D22 24F367D27, комментарий: котельва 35-8). Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської області. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 15.11.2022 року справа № 535/2123/22 передана головуючому судді Калиновській Л.В. Розпорядженням керівника апарату Котелевського районного суду Полтавської області №193 від 23.01.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 535/2123/22 (провадження №2/535/180/23) у зв`язку з припиненням відрядження судді Калиновської Л.В. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 23.01.2023 справа № 535/2123/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 21 березня 2023 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 33-34)). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та представник позивача - адвокат Сідько С.І., у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордеру та угоди, надала до суду листа від 04.05.2023 року, в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримує повністю . Відповідач Котелевський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просять суд провести судове засідання без участі їхнього представника зазначивши, що позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с. 44). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за законом на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України після померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.06.2020 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Місце відкриття спадщини - [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 26.01.2021 року за № 218, згідно якої на день смерті померлий [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS] . Відповідно до даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. До складу спадкового майна померлого [PERSON] увійшла 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частка земельної ділянки загальна площа якої 0,0837 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] (п`ятдесят сім), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. ( копія додається, оригінал знаходиться в позивачів). Інша 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частка земельної ділянки загальна площа якої 0,0837 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] (п`ятдесят сім) також належала померлому [PERSON] , яку він успадкував після смерті брата [PERSON] , та за свого життя подарував цю частину будинку та частину земельної ділянки своєму синові - [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 17.06.2011 року . Позивачі звернулися до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на належну померлому [PERSON] частину спадкового майна. Проте 03.03.2021 року отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки Під час безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом було отримано інформацію про те, що 28.03.2005 року за № 1810658 реєстратором - Котелевською державною нотаріальною конторою - було зареєстровано обтяження - арешт, реєстраційний номер якого: 1810658, на підставі повідомлення № 8 від 28.11.2000 року Котелевської виконавчої служби, об`єктом обтяження є: «невизначене майно, част. жита, будівлі, состав: частка, размер части: , состояние: добудоване, статус: жиле», власником якого є: [PERSON] (додаткові дані: архівний номер: 2079650РОLТАVА18, архівна дата: 12.01.2001, дата виникнення: 12.01.2001, № реестра: 64216-65, внутр. № АF01412D22F24F367D27, комментарий: котельва 35-8) ( копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії додається, оригінал знаходиться у позивача). Звернувшись до Котелевського РВ ДВС через свого представника, з заявою про зняття арешту з вищевказаного нерухомого майна, позивачами було отримано роз`яснення , що зняти обтяження, внесене в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером: 1810658, з невизначеного майна накладеного 28.11.2000 року неможливо, оскільки виконавче провадження, боржником за яким виступав [PERSON] , знищено за строком давності, тому не має можливості переглянути виконавче провадження та винести постанову про зняття арешту з майна. (копія листа додається, оригінал знаходиться у позивача). Позивачі є спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] та у зв`язку із накладенням арешту на майно померлого не мають змоги оформити свої спадкові права. На даний момент, майно, що знаходиться під арештом фактично перебуває у їх користуванні та володінні. Проте вказана заборона порушує права позивачів на спадкування за законом. На сьогоднішній день виключена можливість зняття арешту на нерухоме майно померлого, оскільки Котелевський РВ ДВС не має матеріалів виконавчого провадження відповідно до якого було накладено арешт, а тому і не може вчинити дії для звільнення спадкового майна з під арешту. У зв`язку з цим є необхідним у судовому порядку скасувати арешт вказаного вище спадкового нерухомого майна, так як інші шляхи оформлення спадкових прав позивачів відсутні. Згідно частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порядок зняття арешту визначений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», зі змісту якої вбачається, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, або у разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (ч.ч.3,4). У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (ч.5). Вимоги позивачів, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суд На сьогодні позивачі, які прийняли спадщину, мають намір оформити свідоцтва про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлені можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємців позивачів у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved