Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначила,\~що вона\~домовилася із\~ [PERSON] про\~купівлю в\~неї будинку\~ [ADDRESS] .\~Даний будинок\~належав продавцеві\~на підставі\~свідоцтва про\~право приватної\~власності \~на житловий\~будинок видане\~30.10.1993\~виконавчим комітетом\~Мошоринської сільської\~ради на\~підставі рішення\~цієї ради\~№51\~від 16.07.1993.\~За умовами\~домовленості позивач сплатила продавцю обумовлену суму грошей в розмірі 30000 гривень, а продавець, в свою чергу, написала про це розписку та передала належний їй будинок, віддала ключі від нього та господарських будівель, правовстановлюючі документи, при цьому зобов`язалася підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Однак, через хворобу [PERSON] не мала змоги нотаріально оформити договір купівлі-продажу будинку. [PERSON] [INFO] померла, що виключає будь-яку можливість нотаріально оформити договір та порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном. Ніхто із спадкоємців не пред`являв претензій щодо будинку. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки відповідача [PERSON] не відома, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, відзив також не подав. [PERSON] надав заяву, відповідно до яких визнав вимоги позову та не заперечив щодо його задоволення. Вказав, що спірний будинок проданий позивачеві його матір`ю за життя, тому він не входить до спадкової маси та спадкоємці не мають ніяких претензій щодо будинку. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] домовилася з [PERSON] про купівлю будинку [ADDRESS] . На досягнення домовленості [PERSON] отримала від [PERSON] 30000 гривень в рахунок продажу будинку, про що написала розписку 20.12.2019. Підтвердила, що вартість будинку оцінює саме в сумі 30000 гривень. При цьому зобов`язалася в подальшому нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області 21.02.2020 складено відповідний актовий запис №10. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок видане 30.10.1993 виконавчим комітетом Мошоринської сільської ради на підставі рішення Мошоринської сільської ради №51 від 16.07.1993, жилий будинок [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] як голові господарського двору. Відповідно до довідки №104-М від 09.02.2023 виданої виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] . Відповідно до наданої копії спадкової справи №118/2020, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернулися її сини [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину, до складу якої увійшла земельна ділянка кадастровий номер 3522284200:02:000:0326. Інше спадкове майно відсутнє. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК). Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої\~статті 220 ЦК України. Позивачем доведено існування таких обставин, тому що смерть продавця в період строку домовленості нотаріального посвідчення договору виключає будь-яку можливість такого посвідчення. Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з смертю продавця, спадкоємці якого не надали заперечення та відзив на позов, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved