Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] до територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позов мотивований тим, що після смерті матері позивача [PERSON] , яка сталась [INFO] , залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки загальною площею 0,0577га у [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Ця земельна ділянка на підставі свідоцтва про право власності серія [NUMBER] та серія [NUMBER] належить позивачу та її покійній матері. У зв`язку з невизначеністю розміру часток у праві спільної приватної власності на земельну ділянку позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини, а тому змушена звертатись до суду для визначення часток у спірній земельній ділянці за нею та її покійною матір`ю рівними по 1/2 частці за кожною особою. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою визначити, що розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0510100000:02:020:0090 площею 0,0577га в [ADDRESS] ) за позивачем та за її покійною матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] по частці на кожну особу. 19.04.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначено наступне. З огляду на факт прийняття спадщини позивачем, Вінницька міська рада як орган місцевого самоврядування не має відношення до спадкового майна та жодний інтерес територіальної громади в особі Вінницької міської ради не порушений. Спору між сторонами не існує, оскільки позивач [PERSON] визначила відповідачем територіальну громаду в особі Вінницької міської ради лише як «технічного» відповідача так як позовне провадження неможливо ініціювати без певного відповідача. Як випливає зі змісту п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат. Тому, просить судові витрати, у разі їх розподілу, залишити за позивачем. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. В підготовче засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи. 25.04.2023 року позивач подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує. Представник відповідача подала до суду заяву, відповідно до якої просила справу слухати у її відсутність, при вирішені позову покладається на розсуд суду. Враховуючи подані сторонами заяви, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 808390, виданого виконкомом Вінницької міської ради 26.05.1994 року, [PERSON] є співвласником земельної ділянки площею 0,0577 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 808389, виданого виконкомом Вінницької міської ради 26.05.1994 року, [PERSON] є співвласником земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер 0510100000:02:020:0090, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.2020 року Вінницьким міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер 0510100000:02:020:0090, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою : [ADDRESS] . 16.06.2020 року державним нотаріусом Першої вінницької нотаріальної контори Прокопенко А.Л. заведено спадкову справу № 306/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2022 за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.10.2022 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори. Проте у зв`язку з невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0577 га, кадастровий номер 0510100000:02:020:0090, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що згоди щодо поділу земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю між співвласниками досягнуто не було. За змістом ст. 357 ЦК України під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (ч.2). Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Статтею 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (ч.4). Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом (ч.5). Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Судом не встановлено, що між співвласниками позивачем [PERSON] та [PERSON] існувала домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки, тож ці частки є рівними. Також судом врахована та обставина, що представник відповідача не заперечувала щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, відповідачем у відзиві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим і доведеним. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення, що розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0510100000:02:020:0090, площею 0,0577га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ) за позивачем та її покійною матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] по 1/2 частці на кожну особу. Судові витрати в справі позивач просила залишити за нею. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved