Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

08 листопада 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей. На теперішній час відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатною особою, інших дітей не має, а тому позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 07 лютого 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті вищевказаної позовної заяви було ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 06 березня 2023 року відповідачем по справі подано до суду заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення суду від 07 лютого 2023 року, яка ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 13 березня 2023 року була прийнята судом до провадження і призначена до розгляду. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду від 07 лютого 2023 року задоволено частково, означене рішення суду скасовано, а справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач позовні свої вимог підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своїх неявок суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин у відповідності до ст.ст.211, 223, 240, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та здійснити розгляд справи по суті в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 13 серпня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які наразі проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей, довідкою про реєстрацію місця проживання, копією паспорту позивача (а.с.6, 9, 10-13). Також, як встановлено судом в ході розгляду справи та не спростовується матеріалами справи, на даний час спільні діти сторін знаходяться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання своїх дітей в належному та необхідному розмірі не надає, хоча має таку можливість. В той же час, доходів самої лише позивача, з огляду на зміст копії довідки про доходи №44, вочевидь не вистачає для забезпечення нею самостійно належного рівня життя та розвитку спільним дітям сторін. Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 03 травня 2022 року справа №202/7299/21 (провадження №2/202/791/2022) задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, та вирішено: стягнути з [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 23.11.2021 і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, як до досягнення донькою двадцяти трьох років. Текст зазначеного рішення суду внесений до Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого суд використовує у відповідності до ст.ст.2-6 Закону України «Про доступ до судових рішень», ст.81 ч.7 ЦПК України. 06 березня 2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за наслідками розгляду по суті цивільної справи №75/3438/22 (провадження №2/175/982/22) за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги задоволено частково, вирішено збільшити розмір аліментів, стягуваний за вищевказаним рішенням Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 03 травня 2022 року, а саме стягнути з [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ), на користь [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Зазначене рішення суду набрало законної сили 13 квітня 2023 року. Викладені обставини підтверджуються копією вказаного рішення суду, текст якого наявний і в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості з якого суд використовує у відповідності до ст.ст.2-6 Закону України «Про доступ до судових рішень», ст.81 ч.7 ЦПК України. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.183 ч.ч.1-3 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Нормою ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про прав дитини. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільних із позивачем малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття, однак регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, хоча об`єктивних перешкод для цього або визначених законом, зокрема нормами ст.ст.188, 190 СК України, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, припинення права на аліменти тощо судом не встановлено, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає, що наявність у відповідача від іншого шлюбу повнолітньої дитини, на утримання якої останній за рішенням суду від 06 березня 2023 року зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно, і до закінчення такою дитиною навчання або досягнення нею 23 років (в залежності від того, яка обставина наступить раніше), не є підставою для часткового задоволення позовних вимог у даній цивільній справі та/або висновку про порушення судом вимог ст.182 СК України і, відповідно, прав відповідача. Правова позиція суду з цього питання ґрунтується на тому, що скупний розмір часток, у яких за згаданим рішенням суду від 06 березня 2023 року та за даним рішенням суду призначено стягнення з відповідача аліментів, не перевищує розміру частки, тобто 50% доходу відповідача (боржника), а отже відповідає вимогам ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Більш того, розмір частки від доходу відповідача у перерахунку на кожного з трьох його дітей становитиме по 1/6 (1/3 на двох спільних неповнолітніх дітей сторін, що становить по 1/6 на кожну малолітню дитину, та 1/6 на повнолітню дочку позивача від іншого шлюбу), що є справедливим та розумним. Разом з тим, часткове задоволення даного позову, як того і бажає відповідач, призведе до зменшення розміру частки від доходу відповідача, яка призначатиметься в якості аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей сторін, що, в свою чергу, призведене до неправомірного ущемлення прав таких малолітніх дітей. А діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою і навпаки (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №565/2071/19, від 08 червня 2022 року по справі №565/1069/21).

Outcome: approved