Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 жовтня 2020 року звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Юніверс» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те,що 19.03.2017 року по пр.Ювілейному у м.Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 420», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла. Оскільки позивач є матір`ю загиблої, у зв`язку з її смертю позивачу спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді та у втраті годувальника для неповнолітнього сина загиблої - [PERSON] та малолітнього сина загиблої - [PERSON] . Станом на день смерті [PERSON] право на одержання від неї утримання мали її сини - [PERSON] та [PERSON] . Станом на дату настання ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ9859226, який діяв на момент настання ДТП. 19.03.2017 року за фактом настання ДТП внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017220000000354 за ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування. Не дивлячись на отримання від позивача усіх необхідних документів для здійснення страхових виплат, відповідач жодних рішень не прийняв, жодних дій з виплати коштів не вчинив. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] , 28800 грн страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду; 115200 грн страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника; 10000 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с. 57-59). У відзиві зазначив, що 19 березня 2017 року о 18:05 на пр. Ювілейний в м. Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Volkswagen», д.р.н. [NUMBER] та пішоходів [PERSON] та [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до укладеного полісу №АЕ/9859226 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 16 квітня 2019 року на адресу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» надійшли заяви про страхове відшкодування, складені представником [PERSON] по довіреності [PERSON] , якою заявник просив відшкодувати шкоду пов`язану із заподіянням моральної шкоди в розмірі 28 800,00 грн. та шкоди, пов`язаної із втратою годувальника в розмірі 115 200,00 грн. на свою користь (реквізити отримувача зазначено [PERSON] ). Наданий позивачем розрахунок шкоди не відповідає вимогам статті 1200 Цивільного кодексу України. Ні до заяви на виплату, ні до позовної заяви не додано довідку про доходи потерпілого за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік. Але для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування, та вирахування частки страхового відшкодування належного кожній особі, з урахуванням вимог ст.1200 Цивільного кодексу України, є необхідними надання відомостей про склад сім`ї [PERSON] та наявність осіб, які перебували на її утриманні. Таким документом може бути витяг з Єдиного державного демографічного реєстру. Заявником не повідомлено страховику інформацію про наявність таких осіб, а також не надано документів про доходи потерпілого, що унеможливлює здійснення розрахунку страхового відшкодування. Також у відзиві відповідач посилався на те, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Станом на день подання відзиву у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відсутні відомості про набрання рішенням законної сили. Тому, зазначаючи, що на даний момент відсутні встановлені законодавством підстави для виплати страхового відшкодування позивачу, відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в повному обсязі. Позивачем надано відповідь на відзив, у якому вона заперечила проти доводів, викладених відповідачем у відзиві. Просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 109-111). Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 644/8327/20 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. За клопотанням представника відповідача судом забезпечено його участь у справі в режимі відеоконференції. Будь-які інші клопотання, заяви по суті справи від сторін суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Стефківський В.І. позов підтримали та просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач ПрАТ «СК «Юніверс», який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 173), в судове засідання свого представника не направив. З клопотаннями та заявами до суду не звертався. Про причини неявки представника суду не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 травня 1982 року Харківським Палацом новонароджених (а.с. 16). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими повторно 11 липня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 20-21). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України б атьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно, діти перебували на утриманні своєї матері [PERSON] 19 березня 2017 року по пр.Ювілейному у м.Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «MERCEDES-BENZЕ 420», р.н. [NUMBER] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 березня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та довідкою про причини смерті від 21 березня 2017 року №524-с (а.с.14-15). Вказані обставини у відзиві відповідач визнав (а.с.57-59). Станом на дату настання ДТП відповідальність водія автомобіля «MERCEDES-BENZЕ 420 [PERSON] за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у ПрАТ «СК «Юніверс» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ009859226 (а.с. 31, 60). Згідно полісу АЕ009859226 ліміт за шкоду життю і здоров`ю становив 200 000 грн. Кримінальне провадження відносно [PERSON] , [INFO] , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (справа №643/11491/17 передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова (а.с. 13, 152, 169). Остаточне рішення у межах кримінального провадження судом не прийняте. 05.04.2019 року позивачем через представника по довіреності було пред`явлено вимоги до відповідача про відшкодування спричиненої шкоди шляхом виплати страхового відшкодування. Документи отримані відповідачем 16.04.2019 року, що зазначено у запиті страховика на адресу [PERSON] та у відзиві на позов (а.с. 28). 22.08.2019 року позивачем через представника було подано відповідачу банківські реквізити [PERSON] для виплати страхового відшкодування (а.с. 29). На час розгляду справи судом відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування. Спірні правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексу України і Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Спеціальним законом, яким встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначеним спеціальним Законом встановлено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22). Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана із смертю потерпілого (п.23.1 ст.23). Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (п.27.1 ст.27). Відповідно до ч. 27.2 ст. 27 ЗУ " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі. встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого; народжена після його смерті. Право на утримання від [PERSON] станом на день її смерті, [INFO] , мали її діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 313 від 24.05.2017 р. над [PERSON] встановлено опіку. Опікуном призначено [PERSON] (а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 246 від 19.04.2017 р. [PERSON] надано статус дитини-сироти. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 19). [PERSON] перебуває на обліку в Індустріальному об`єднаному управлінні ПФУ м Харкова та отримує пенсію за померлого годувальника на дітей [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою Індустріального об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 5504 від 26.09.2018 року (а.с. 27) Таким чином позивач має право на отримання страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, на дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі, передбаченому чинним законодавством України. Розмір відшкодування, пов`язаний із смертю годувальника в даному випадку становить не менше, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку утриманцям одного померлого. Розмір мінімальної заробітної плати у 2017 році, у якому сталася ДТП, становив 3200 грн. Відповідно страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника становить 115200,00 грн. (36 х 3200 грн. = 115200,00 грн). Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п.27.5 ст.27). Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3 ст.27). Згідно вказаної норми граничний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить: 12 х 3200,00 грн. = 38400,00 грн. Оскільки право на отримання такого відшкодування мають чотири особи (батько, мати, двоє дітей [PERSON] ), позивач в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON] має право на одержання страхового відшкодування у розмірі 28800,00 грн.: 38400 грн. / 4 х 3 = 28800 грн. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п.33.1.4 ст.33). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (п. 35.1 ст.35). Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку (п.36.1 ст.36). Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (п.37.1.1, п.37.1.4 ст.37). Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. У постанові ВС від 21 квітня 2022 року (справа №447/2222/20) за результатами перегляду судових рішень у справі з аналогічними обставинами і спірними правовідносинами зроблені такі висновки. Закон, що регулює правовідносини з відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, містить вказівку про перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача, тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потеріплим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Пунктом 36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості у відмові у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду. Тому відсутність вироку у справі №643/1149/17 не перешкоджає вирішенню питання про стягнення страхового відшкодування за смерть потерпілого. З цих підстав суд відхиляє заперечення відповідача проти позову з підстав відсутності рішення, яке набрало законної сили, у вказаному кримінальному провадженні. Документи, які у запиті просив надати страховик, позивачем йому було надано (а.с. 28, 29-30). Відсутність відомостей щодо доходу [PERSON] у зв`язку з закриттями податкового номера через її смерть не може бути підставою для відмови її дітям в отриманні страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, оскільки страхове відшкодування згідно ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в будь-якому випадку не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, тобто страхове відшкодування малолітнім [PERSON] та [PERSON] в будь-якому випадку не може бути меншим, ніж 115200,00 грн. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для їх задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судовий збір та інші судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10000 грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10000 грн. на відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги. При зверненні з позовом до суду позивач на підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачувала. Тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог у розмірі 1440 грн. що складає 1% від ціни позову майнового характеру.

Outcome: approved