Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Адвокат Ільків Микола Миколайович, діючи в інтересах [PERSON] звернувся у суд із позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту МТСБУ) про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 вересня 2017 року у с. Чорна Тиса по вул. Центральна, Рахівського району Закарпатської області за участю водія [PERSON] , який керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці ДТП. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Згідно з п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. 19 жовтня 2017 року на адресу Відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування становила 46\~945,00 грн., з яких: 8 545,00 грн. витрати на поховання та 38 400,00 грн. моральна шкода. Листом від 03 січня 2019 року Відповідачем повідомлено, про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону. 06 вересня 2019 року на адресу Відповідача направлено заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування, якою заявлену суму вимоги щодо виплати страхового відшкодування [PERSON] змінено на 123\~745,00 грн., з яких: 115\~200 грн. відшкодування утриманцям та 8\~545 грн. витрат на поховання. Листами від 08 жовтня 2019 року та 04 листопада 2019 року Відповідачем повідомлено, про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покладаючись на п.36.2 ст.36 Закону. З рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачка не погодилась та звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовом про стягнення повної суми страхового відшкодування у розмірі 123\~745, 00 грн. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 позов [PERSON] до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування задоволено повністю та стягнуно з МТСБУ: страхове відшкодування у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, 8\~545 (вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на поховання, а всього разом 123 745 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 966 ( сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 2\~959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку, інфляційні втрати у розмірі 1 231 (одна тисяча двісті тридцять одна) гривня 32 копійки, а всього разом 22 157 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 72 копійки; понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок. 27 липня 2022 року Закарпатський апеляційний суд у справі №305/1488/20 залишив апеляційну скаргу МТСБУ на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 без задоволення, а рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 - без змін. 19 серпня 2022 року на банківський рахунок представника позивача надійшли грошові кошти (страхове відшкодування, штрафні санкцій та витрати на правову допомогу) відповідно до сум, вказаних у рішенні Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Як визначено в Постанові Верховного суду від 4 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Отже, внаслідок вказаної ДТП у відповідача виникло деліктне зобов`язання щодо відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом. Прострочення виконання грошового зобов`язанням тягне за собою відповідальність, передбачену законом або договором. Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 305/1488/20 на користь [PERSON] було стягнуно з МТСБУ: страхове відшкодування у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, 8 545 (вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на поховання, а всього разом 123 745 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок) ; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 966 ( сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку, інфляційні втрати у розмірі 1 231 (одна тисяча двісті тридцять одна) гривня 32 копійки, а всього разом 22 157 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 72 копійки4 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок. Штрафні санкції нараховувалися відповідно до рішення суду за період від 06.12.2019 року по 21.09.2020 року. Виходячи із постанови Верховного Суду України від 15 листопада 2010 року по справі №4/720, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. З огляду на вищевикладене з відповідача слід стягнути пеню, 3% річних, інфляційні втрати за період з включно, зокрема за період, який не охоплений рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року у справі № 507/755/20 до дня фактичного виконання відповідачем згаданого судового рішення 04 липня 2022 року. Враховуючи наведене, сума пені, 3 % річних, інфляційні втрат, яка підлягає до стягнення з відповідача на підставі п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за період з 21 вересня 2020 року по 18 серпня 2022 року включно становить: для позивачки [PERSON] : 95578.89 грн, з яких: пеня - 46072.66 грн, відсотки річні - 7086.23 грн, інфляційні втрати - 42420.00 грн. З огляду на викладене, представник позивачки адвокат Ільків М.М., який діє в інтересах позивачки [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з МТСБУ пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 46072 (сорок шість тисяч сімдесят дві) гривень 66 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 7086 (сім тисяч вісімдесят шість) гривень 23 копійки, інфляційні втрати у розмірі 42 420 (сорок дві тисячі чотириста двадцять) гривень 00 копійки та 10000 гривень витрат на правничу допомогу. У відкрите судове засідання представник позивачки адвокат Ільків М.М., який діє в інтересах позивачки [PERSON] не з`явилась, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі позивачки та її представника, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення суду. У відкрите судове засідання представник відповідача Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України та надсиланням повісток в електронному вигляді на електронну пошту, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. З дослідженого судом Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2020 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 27.07.2022 року, якою рішення Рахівського районного суду від 30.11.2020 року залишено без змін, які містяться у матеріалах справи, встановлено, що 10 вересня 2017 року, близько 02 години 26 хвилин, водій [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Octaviа», реєстраційний номер Швеції [NUMBER] , рухаючись з боку смт. Ясіня, в напрямку с. Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а також не врахував дорожню обстановку, що склалася, внаслідок чого навпроти будівлі №87, що по вул. Центральна, допустив наїзд на пішохода [PERSON] . [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , який на той час перебував у горизонтальному положенні на спині. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] помер на місці події. Вказані обставини щодо смерті [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2017, довідкою про причину смерті №110 від 10.09.2017 та не заперечуються сторонами у справі. За фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди ГУНП в Закарпатській області 10.09.2017 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017070000000191 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За наслідками досудового розслідування, 23 липня 2019 року прокурором затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та скеровано до Рахівського районного суду Закарпатської області для розгляду по суті. На даний час кримінальне провадження стосовно [PERSON] судом не розглянуто. Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , 11.09.2017, придбала у ФОП [PERSON] речі ритуального призначення на загальну суму 8545 гривень. Вказані обставини підтверджуються копією товарного чеку від 11.09.2017, виданого ФОП [PERSON] . Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер Швеції [NUMBER] , яким керував [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, застрахований не був. Наведене сторонами також не оспорюється. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.1982 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї від 25.09.2017 №5458, виданої виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради [PERSON] , до складу її сім`ї входять [PERSON] (син, помер), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внучка), [PERSON] (внучка). З довідки №5459 від 25.09.2017, виданої виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради, [PERSON] , який помер [INFO] проживав разом з матір`ю [PERSON] 19 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 46945 гривень, що включає у себе 38400 гривень моральна шкода та 8545 гривень - витрати на поховання. До поданої заяви [PERSON] також долучила копії відповідних підтверджуючих документів. 03.01.2019 МТСБУ направило на адресу [PERSON] лист в якому повідомлялося про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув її син. 06.02.2019 МТСБУ надіслало на адресу ТОВ «ЮК «Центр автовиплат поліс» та [PERSON] лист у якому зазначалося, що для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди МТСБУ необхідно отримати завірений належним чином документ складений відповідною уповноваженою установою (вирок суду, постанова про закриття кримінального провадження, обвинувальний акт), що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП. 06 вересня 2019 року на адресу МТСБУ було повторно надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у сумі 123745 гривень, що включає у себе 115200 гривень виграти на утримання матері, яка досягла пенсійного віку та 8545 гривень - витрати на поховання. Окрім цього, до заяви долучено також копію пенсійного посвідчення [PERSON] . Листами від 08.10.2019 та 04.11.2019 МТСБУ повторно повідомило про необхідність надання копії документа, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП. Окрім цього зазначило про необхідність надання копій документів, що підтверджують факт втрати годувальника. Зазначеним рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2020 року, яке постановою Закарпатського апеляційного суду від 27.07.2022 року залишено без змін, з відповідача МТСБУ на користь позивачки [PERSON] стягнуто: страхове відшкодування у розмірі 115 200 (сто п`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок відшкодування утриманцю, 8 545 (вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на поховання, а всього разом 123 745 (сто двадцять три тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок) ; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 17 966 ( сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 71 копійку, інфляційні втрати у розмірі 1 231 (одна тисяча двісті тридцять одна) гривня 32 копійки, а всього разом 22 157 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 72 копійки понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. Також з даного рішення встановлено, що позивачка [PERSON] , 26.08.2009 отримала статус пенсіонера за віком. Наведене підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 26.08.2009 серії [NUMBER] . Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] , починаючи з 26.08.2009 була непрацездатною особою, та на час смерті свого сина [PERSON] ( [INFO] ) перебувала на його утриманні. Крім того, як вбачається із заяви від 06.09.2019, надісланої на адресу МТСБУ, [PERSON] долучила до заяви копію зазначеного вище пенсійного посвідчення. (дана заява мається в матеріалах справи) Згідно до ст.36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховик)' заяву про страхове відшкодування Відповідно до п.35.2. ст.35 Закону до заяви додаються: а) \~ \~ \~ \~паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа: б) \~ \~ \~ \~документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) \~ \~ \~ \~довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником, є фізична особа; г) \~ \~ \~ \~документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) \~ \~ \~ \~документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) \~ \~ \~ \~документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03.12.2014, при розгляді цивільної справи №6-183цс14, зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Судом встановлено, загиблий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був сином позивачки [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.1982. У зв`язку із смертю свого сина, позивачка [PERSON] , [INFO] , звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування та надала відповідні документи передбачені ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дане страхове відшкодування разом з відшкодуванням утриманцю, пенею з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьома відсотки річних від простроченої суми боргу та інфляційними втратами позивачка отримала за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2020 року, за період від 06.12.2019 року по 21.09.2020 року, що підтверджено копією платіжного доручення № 932993 від 19.08.2022 року. Однак позивачці не були виплачено пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, три відсотки річних від простроченої суми боргу та інфляційні втратами за період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року, що відповідно до «Розрахунку наявного в матеріалах справи становить: всього 95578.89 грн., з яких пеня 46072.66 грн., відсотки річні 7086.23 грн., інфляційні витрати 42420.00 грн. При вирішенні питання щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат суд враховує наступне. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на те, що в строки, визначені Законом, позивачці [PERSON] не виплачено страхове відшкодування, а відтак з відповідача МТСБУ підлягає стягненню пеня за кожен день прострочення такої виплати. Згідно з розрахунком позивачки від 09.09.2022, що не був спростований відповідачем та, з яким суд погоджується частково, розмір пені за період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року, що підлягає стягненню з відповідача МТСБУ, становить 46072 грн. 65 коп. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь, час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 01.06.2016 у справі №6-927цс16). Так, у позовній заяві представник позивачки просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 42420 грн. 00 коп. та 3% річних - 7086 грн. 23 коп. за період з 21.09.2020 року до 18.08.2022 року. При цьому, інфляційні втрати належить розраховувати за період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року, виходячи з такого розрахунку: 123745 грн. (сума заборгованості) / 1.3428017 (індекс інфляції за весь період прострочення платежу з жовтня 2020 року по серпень 2022 року) = 92154 грн. 34 коп. (сума заборгованості з урахуванням інфляції). Таким чином, інфляційні втрати становлять 31 590 грн. 66 коп. (92154,34 грн. - 123745 грн.) та підлягають стягненню з відповідача МТСБУ на користь позивачки [PERSON] . Крім того, підлягають стягненню 3 % річних за період: -з 21.09.2020 року до 31.12.2020 року у розмірі 1034 грн. 59 коп. (123745*3*102/366/100); -з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року у розмірі 3712 грн. 35 коп. (123745*3*365/365/100); -з 01.01.2022 року до 18.08.2022 року у розмірі 2339 грн. 29 коп. (123745*3*230/365/100); -всього за період з 21.09.2020 року по 18.08.2022 року у розмірі 7086 грн. 23 коп.. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем не спростовані жодні доводи позивача та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Згідно ч.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також позивач просить стягнути з відповідача 10000 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання і професійної правничої допомоги. Вирішуючи цю позовну вимогу суд зазначає наступне. До матеріалів позовної заяви долучено оригінал Детального опису наданих послуг [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги № 31.08.2020 від 31 серпня 2020 року від 13.10.2022 року, виданий адвокатом Ільківим М.М. та оригінал квитанції на суму 10000 гривень, що підтверджує розмір витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що виграти на професійну правничу допомогу належать до судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язати з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1 ч.2 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір судових витрат пов`язаних з оплатою позивачем професійної правничої допомоги в розмірі 10000 грн. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про: стягнення\~аліментів -\~у межах\~суми платежу\~за один\~місяць; присудження\~працівникові виплати\~заробітної плати,\~але не\~більше ніж\~за один\~місяць; відшкодування\~шкоди,\~заподіяної каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я або\~смертю фізичної\~особи,\~-\~у межах\~суми стягнення\~за один\~місяць; \~поновлення на\~роботі незаконно\~звільненого або\~переведеного на\~іншу роботу\~працівника; відібрання\~дитини і\~повернення її\~тому,\~з ким\~вона проживала; розкриття\~банком інформації,\~яка містить\~банківську таємницю,\~щодо юридичних\~та фізичних\~осіб; примусову\~госпіталізацію чи\~продовження строку\~примусової госпіталізації\~до протитуберкульозного\~закладу; встановлення\~факту народження\~або смерті\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства; надання\~особі психіатричної\~допомоги у\~примусовому порядку; видачу або продовження обмежувального припису. Враховуючи, що позовні вимоги не стосуються жодного пункту частини 1 статті 430 ЦПК України, суд відмовляє в задоволені вимоги: « відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення». Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.2 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий тар покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2379,90 грн (84749,54х 2684,00/95578,89 грн).

Outcome: partial