Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що у період з 12.03.2020 по 23.01.2023 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб»; була звільнена з роботи за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. На день звільнення підприємство нарахувало позивачу заборгованість із заробітної плати в сумі 45\~763,51 грн., проте виплатити її відмовилося. Такі дії роботодавця позивач вважає незаконними, оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, проводяться в день звільнення. Тому просить стягнути з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 45\~763,51 грн. Ухвалою суду від 28.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник відповідача, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не сповістила, надала суду заяву, в якій зазначила, що заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] , станом на 12.04.2023, складає 45\~763,51 грн., що підтверджується довідкою Товариства. Суд, дослідивши надані докази і пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 12.03.2020 по 23.01.2023 перебувала у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», а саме працювала на посаді лаборанта з фізико-механічних випробувань 6-го розряду центральної заводської лабораторії, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5). Наказом ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» №\~9-К від 23.01.2023 [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, на підставі ст. 38 КЗпП України; встановлено виплату одноразовою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати за останні два місяці (а.с.5). При звільненні відповідач не провів із позивачем повного розрахунку з виплати заробітної плати. Станом на 12.04.2023, заборгованість становила 45\~763 грн. 51 коп., що підтверджується довідкою Товариства від 12.04.2023 року. Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України. Відповідно до положень ст.ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст.ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За правилом ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, оскільки станом на час розгляду справи остаточного розрахунку з працівником проведено не було, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків) в розмірі 45\~763 грн. 51 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивача було звільнено від його сплати.

Outcome: approved