Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

31 березня 2023 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб, між нею та [PERSON] , зареєстрований Мирненською сільською радою Волинської області актовий запис №10. Позов мотивує тим, що 11 грудня 1999 року вона та відповідач зареєстрували свій шлюб у Мирненській сільській раді Волинської області, актовий запис №10. У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх декілька років їх стосунки погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, кожен із них має різні погляди на шлюб, сім`ю, різні характери та протилежні погляди на життя. Позивач зазначає, що фактично сім`я припинила своє існування. Спроби примирення не дали бажаних результатів. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте у заяві до суду просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Також просить долучити до матеріалів справи оригінал повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. На розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого повторно 04 травня 2023 року серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 грудня 1999 року у виконавчому комітеті Мирненської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис 10. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] ). Із матеріал справи вбачається, що у шлюбі у сторін7 народилося троє дітей. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на момент розгляду справи є неповнолітніми. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, відсутність від нього будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем, беручи до уваги характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved