Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що [INFO] в\~с.\~Шендерів Вінницького\~району Вінницької\~області помер\~ [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером 0524587300:01:001:0366 площею 4,9187 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (територія колишньої Шендерівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області), яка належала спадкодавцю на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.04.2018 року № 2-5036/15-18-ОТ. За життя [PERSON] склав заповіт 24 травня 2018 року, посвідчений секретарем Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №8, яким дану земельну ділянку заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та йому - [PERSON] в рівних частках кожному. На час відкриття спадщини вказаний заповіт не змінений і не відмінений. Він був знайомий з [PERSON] за його життя, однак про факт його смерті йому не було відомо, як не було відомо і про факт існування заповіту на його ім`я. При цьому родичем спадкодавця будь - якого ступеню споріднення він не є. Про факт смерті спадкодавця, а так само і про факт існування заповіту на його ім`я він дізнався в травні 2022 року від колишнього сільського голови Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області - [PERSON] . Отримавши вказану інформацію, звернувся до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області як правонаступника Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області із заявою від 16 травня 2022 року про видачу дубліката заповіту. В подальшому від іншого спадкоємця за заповітом - [PERSON] ним було одержано оригінал заповіту, а вже на підставі нього - і повторне свідоцтво про смерть спадкодавця. Також з`ясовано, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Міляновською Ю.М. було заведено спадкову справу, тому, бажаючи оформити частину вказаної земельної ділянки на підставі заповіту на себе, звернувся до цього нотаріуса із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину земельної ділянки. Однак нотаріус постановою від 03 серпня 2022 року № 31/02-14 відмовив йому у вчиненні цієї нотаріальної дії мотивуючи тим, що він на протязі шести місяців з часу смерті спадкодавця не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому згідно ч.1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що спадщину не прийняв. У зв`язку з тим, що з такою заявою звернувся син спадкодавця - [PERSON] , він, бажаючи скористатися можливістю, передбаченою ч.2 ст.1272 ЦК України, звернувся до відповідача з проханням надати йому таку письмову згоду, на що останній ніяк не відреагував. Просить суд надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в селі Шендерів, тривалістю в два місяці після набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.09.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. На розгляд справи представник позивача [PERSON] не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляду справи в його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, згідно заяви позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] на розгляд справи не з`явилися, надали заяви про розгляду справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що [INFO] в\~селі Шендерів\~Вінницького району\~Вінницької області\~помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером 0524587300:01:001:0366 площею 4,9187 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (територія бувшої Шендерівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області), яка належала спадкодавцю на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.04.2018 року № 2-5036/15-18-ОТ. За життя [PERSON] склав заповіт від 24 травня 2018 року, посвідчений секретарем Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 8, яким дану земельну ділянку заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. На час відкриття спадщини вказаний заповіт не змінений і не відмінений. У ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19. Ураховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна [PERSON] , а також наведену позивачем причину, яка є об`єктивною та істотною, суд відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання позивачу [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю в два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved