Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

02 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 2018715737 від 27 квітня 2018 року у розмірі 43806 грн. 74 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27 квітня 2018 року між банком та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2018715737, згідно якого останній отримав кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 75500 грн., з процентною ставкою 36,00 % річних. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, проте відповідач не виконав належним чином умови договору і має заборгованість за кредитом у розмірі 43806 грн. 74 коп., яка складається з заборгованості по тілу у сумі 31400 грн. 89 коп., заборгованості по відсотках у сумі 12405 грн. 85 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2018715737, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 75500 грн., з процентною ставкою 36,00 % річних, з остаточною датою повернення кредиту 27 квітня 2023 року (арк.с.4). Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та перестав належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг у розмірі 43806 грн. 74 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 2018715737 від 27 квітня 2018 року станом на 22 вересня 2022 року (арк.с.17-20). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 43806 грн. 74 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved