Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Радуга Сіті ЛТД», про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва. Позовні вимоги мотивувала тим, що між [PERSON] та ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» було укладено попередній договір від 01.12.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М. зареєстрований в реєстрі за № 3086. Відповідно до умов договору ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» зобов`язалась укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири [ADDRESS] , а позивач зобов`язалася прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п. 1.3.1 договору сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом другого кварталу 2015 року, але в будь-якому разі не раніше отримання стороною 1 правовстановлюючих документів на Об`єкт - надання Державною реєстраційною службою України та /або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору. Сторони встановили, що основний договір укладається протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання стороною 2 відповідного повідомлення від сторони 1, яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони оберуть. Відповідно до п. 1.2 попереднього договору сторони встановили, щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлено п. 1.1 розділу 1 Попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань № 4/604а від 01.12.2014. Зазначений договір про забезпечення виконання зобов`язань сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням цього попереднього договору. Відповідно до п. 1.1 договору про забезпечення виконання зобов`язань № 4/604-а від 01.12.2014 щодо укладання та виконання договору купівлі-продажу та забезпечення виконання зобов`язань, сторона 2 сплачує стороні 1 грошові кошти, розмір, порядок та умови оплати стороною 2 за даним договором, зараховано до платежів за основним договором у момент укладання такого основного договору. Прізвище сторони 2 змінено на підставі свідоцтва про шлюб від 20.02.2021 серії [NUMBER] . Всього сума за договором складає 532 941,28 грн. Позивач умови договорів виконала в повному обсязі, кошти 532 941,28 грн. сплачено в повному обсязі, про що свідчать квитанції про оплату згідно договору про забезпечення виконання зобов`язань № 4/604-а від 01.12.2014. Із засобів масової інформації позивачу відомо, що будівництво житлового комплексу «Перлина Троєщини», зупинено, оскільки забудовник самовільно від будівництва комплексу за відсутністю дозвільних документів на будівництво , відкрито кримінальне провадження. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за Договором та вправі вимагати виконання з боку відповідача. Позивач вчасно не отримав те, на що розраховував укладаючи договір. Окрім того немає впевненості в тому, що на об`єкт інвестування не претендує жодна інша особа, оскільки на державному рівні права позивача як покупця саме цієї квартири ніде не відображено і не визнано. Оскільки квартира є оплаченою позивачем, об`єктами, які після завершення будівництва стають окремим майном, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його в експлуатації - позивачу належить не право власності на квартиру, а майнове право на неї. Таким чином, «майнові права», «законні очікування, що грунтуються на очевидних правових підставах» - це майно в розумінні практики ЄСПЛ. А отже в даній справі майнові права фізичних осіб - покупців житлового комплексу (не залежно від того, чи вже оформлене право власності на об`єкт майнових прав, чи ні) є майном і підлягають захисту за ст. 1 Першого протоколу Конвенції. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної у постановах від 20.03.2019 у справі №6-14-39цс19 та від 27.02.2019 у справі №6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Враховуючи реальні обставини, які становлять загрозу в передачі майнових прав, висновки Верховного Суду України, а також Практику Європейського Суду з прав людини, визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва є засобом захисту, який позивач визначив у спірному позовному провадженні. Враховуючи викладене просила визнати майнове (речове) право на (у тому числі право отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва): двокімнатну квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.12.2022 відкрито провадження, розгляд справи проводиться в загальному позовному провадженню. В судове засідання позивач, не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин не явки суду не повідомила, в той же час на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просила їх задовільнити в повному обсязі. Представник відповідачки в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч2,3ст.12ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» В ході розгляду суд встановив, що між [PERSON] та ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» було укладено попередній договір від 01.12.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М. зареєстрований в реєстрі за № 3086. Відповідно до умов договору ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» зобов`язалась укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири [ADDRESS] , а позивач зобов`язалася прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п. 1.3.1 договору сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом другого кварталу 2015 року, але в будь-якому разі не раніше отримання стороною 1 правовстановлюючих документів на Об`єкт - надання Державною реєстраційною службою України та /або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору. Сторони встановили, що основний договір укладається протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання стороною 2 відповідного повідомлення від сторони 1, яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони оберуть. Відповідно до п. 1.2 попереднього договору сторони встановили, щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлено п. 1.1 розділу 1 Попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань № 4/604а від 01.12.2014. Зазначений договір про забезпечення виконання зобов`язань сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням цього попереднього договору. Відповідно до п. 1.1 договору про забезпечення виконання зобов`язань № 4/604-а від 01.12.2014 щодо укладання та виконання договору купівлі-продажу та забезпечення виконання зобов`язань, сторона 2 сплачує стороні 1 грошові кошти, розмір, порядок та умови оплати стороною 2 за даним договором, зараховано до платежів за основним договором у момент укладання такого основного договору. Прізвище сторони 2 змінено на підставі свідоцтва про шлюб від 20.02.2021 серії [NUMBER] . Всього сума за договором складає 532 941,28 грн. Позивач умови договорів виконала в повному обсязі, кошти 532 941,28 грн. сплачено в повному обсязі, про що свідчать квитанції про оплату згідно договору про забезпечення виконання зобов`язань № 4/604-а від 01.12.2014. Із засобів масової інформації позивачу відомо, що будівництво житлового комплексу «Перлина Троєщини», зупинено, оскільки забудовник самовільно від будівництва комплексу за відсутністю дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Встановлено, що об`єкт будівництва - ЖК по [ADDRESS] не добудований та не введений в експлуатацію. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь - які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єктом інвестування є квартира або приміщення в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Як встановлено вище, відповідач порушує права позивача на проінвестовану ним квартиру, об`єкт будівництва не введений в експлуатацію до цього часу, будівництво об`єкту на даний час не здійснюється, внаслідок чого позивач не набув права власності на квартиру у визначений договором строк, що у відповідності до ч. 2. ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Також відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно частини 1 ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб`єктів. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання прав. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про підставність позовної вимоги про визнання за позивачем майнового (речового) права на (у тому числі право отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва): двокімнатну квартиру [ADDRESS] та її задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ЗУ "Про інвестиційну діяльність", ЗУ«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 57, 60, 61, 69, 70 СК України, ст.ст. 15, 16, 177, 190, 325, 328, 331, 368, 369, 384 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 17, 76, 81, 89, 141 ЦПК України,

Outcome: approved