Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Позивач звернувся\~до Хорольського\~районного судуПолтавської\~області з вищевказаним позовом. У своїй заяві зазначив, що згідно рішення Хорольського районного\~судуПолтавської області від 08.11.2006 року справа №2-550 він сплачує аліменти відповідачу на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~ частини\~всіх видів\~його заробітку,але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час згідно рішення Хорольського районного\~судуПолтавської області від 31.01.2023 року справа №548/150/23 він сплачує аліменти відповідачу на утримання доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/6\~частини всіх\~видів його\~заробітку,але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв`язку з тим, що позивач сплачує аліменти на даний час і на дочку, і в нього погіршився в зв`язку з цим матеріальний стан він просить зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання сина [PERSON] з\~ частини\~до 1/6 частини\~всіх видів\~його заробітку,але\~не менше\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, задля рівності прав його дітей щодо їх матеріального забезпечення. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 18.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з\~викликом сторін\~ та призначено до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в позовній заяві прохав розглянути справу за його відсутності. У судове засідання представник відповідача \~ [PERSON] адвокат Павелко Р.С. не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх з відповідачем відсутності та просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов. У судове засідання третя\~особа [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що не заперечує проти задоволення позову. У відзиві на позов представник відповідача \~ [PERSON] \~ адвокат\~Павелко Р.С. просив відмовити в задоволенні позову, так як наявність у позивача другої дитини та сплата на неї аліментів не є безумовною підставою для зменшення аліментів на першу дитину. (а.с.33-37) Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції позивача, представника відповідача та третьої особи, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягаєдо задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] .(а.с.10) Від даного шлюбу у позивача з третьою особою - [PERSON] є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про її народження Серія [NUMBER] .(а.с.11) Згідно рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 31.01.2023 року в справі № 548/150/23 стягнуто з [PERSON] аліменти \~на \~утримання \~неповнолітньої дочки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері [PERSON] .(а.с.13) Крім цього позивач [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] (на час шлюбу прізвище [PERSON] ), який було розірвано 22 травня 2007 року, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] .(а.с.19) Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 08.11.2006 року по справі № 2-550 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 25.10.2006 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь його матері [PERSON] , що підтверджується довідкою Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 03.04.2023 №17.28/7374.(а.с.20) З довідки Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 03.04.2023 №17.28/7374 (а.с.18) слідує, що у відділі на виконанні перебувають два виконавчі провадження про стягнення аліментів з позивача, а саме: - ВП 2567265 з виконання виконавчого листа № 2/-550, виданого 08.11.2006 Хорольським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 25.10.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягуються бухгалтерією військової частини за місцем проходження служби [PERSON] . Станом на 01.03.2023 року заборгованість по сплаті аліментів складає 98 516, 67 грн.; - ВП № 71233477 з виконання виконавчого листа № 548/150/23, виданого 21.02.2023 року Хорольським районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття на користь її матері [PERSON] . Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Також судом встановлено, що позивач на даний час є військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою №89 від 09.02.2023 року (а.с.17). Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У\~статті 192 СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених\~ст.192 СК України. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 зроблено висновок, що враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, що стягуються за рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 08.11.2006 року по справі № 2-550 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Вищевказане повністю\~узгоджується з\~позицією Верховного\~суду впостанові від 08 червня 2022 року у справі № 565/1059/21. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що сукупний розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання обох дітей у примусовому порядку, не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач належним чином не вмотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провів належну оцінку свого матеріального стану останнього, а також інтересів дитини - [PERSON] . Позивач є працездатною особою - військовослужбовцем, не є інвалідом, має можливість заробляти на життя своєю працею. Зменшення розміру стягнутих аліментів вплине негативно на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Подібну правову позицію було висловлено і Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15), від 01.08.2019 року (№ 760/11934/16-ц), такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18. Суд враховує, що аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] відповідач сплачує із 2006 року. Друга дитина [PERSON] народилася у 2010 році. Починаючи із 2010 року позивач не ставив питання про зменшення розміру аліментів на старшу дитину сина [PERSON] . Очевидно, що позивач звернувся з цим позовом у зв`язку з покращенням його матеріального стану, як військовослужбовця. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з довідки ВДВС (а.с. 18) позивач проживає за однією адресою з третьою особою [PERSON] , яка є його дружиною та із своєю дочкою, і поданням даного позову завідомо ставить своїх дітей в нерівні умови життя, розвитку, виховання, що суперечить\~Конституції України, чинному законодавству України, Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року. Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі,у тому числі, у зв`язку з стягненням аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього, тому суд прийшов до висновку про необхідність відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів в даному випадку відсутні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed