Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» кредитну заборгованість, яка складає 2353,38 грн, та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] на підставі ст.ст. 634, 641 та 642 ЦК України був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання № 313001/241016 від 24.10.2016. Відповідно до вимог п. 3.4.1. заяви про приєднання, банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Відповідно до п.п. 6.2 - 6.4 заяви банк відкрив клієнту кредитну лінію на його картковий рахунок № [NUMBER] за наступними параметрами: бажаний розмір кредиту - 1500,00 грн; максимальний розмір кредиту - 100000,00 грн; строк кредитування - 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Таким чином клієнту було встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 1500,00 грн. Пунктом 6.5.1.-6.5.3. заяви встановлено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідач зобов`язання за зазначеним договором не виконав, станом на 06.12.2021 існує заборгованість за кредитним договором, яка складає 2353,38 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.11.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний термін з дня отримання копій документів. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.02.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Позивач у позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника. Крім того представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] на підставі ст.ст. 634, 641 та 642 ЦК України був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання № 313001/241016 від 24.10.2016. Відповідно до вимог п. 3.4.1. заяви про приєднання, банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Згідно з п.п. 6.2 - 6.4 заяви банк відкрив клієнту кредитну лінію на його картковий рахунок № [NUMBER] за наступними параметрами: бажаний розмір кредиту - 1500,00 грн; максимальний розмір кредиту - 100000,00 грн; строк кредитування - 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Клієнту було встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 1500,00 грн. Пунктом 6.5.1.-6.5.3. заяви встановлено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Банк свої обов`язки, передбачені договором, виконав повністю, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позичальника. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, станом на 06.12.2021 існує заборгованість за кредитним договором, яка складає 2353,38 грн: -загальна сума основної заборгованості в розмірі 1498,22 грн; -проценти за користування кредитом в розмірі 184,63 грн; -пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 168,75 грн; -три проценти річних на суму простроченого кредиту в розмірі 105,16 грн; -три проценти річних на суму нарахованих та не сплачених процентів в розмірі 27,27 грн; -втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 288,20 грн; -втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 81,15 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, у тому числі й ті, що витікають з кредитного договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач станом на 06.12.2021 має заборгованість за кредитним договором, яка складає 2353,38 грн: загальна сума основної заборгованості в розмірі 1498,22 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 184,63 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 168,75 грн; три проценти річних на суму простроченого кредиту в розмірі 105,16 грн; три проценти річних на суму нарахованих та не сплачених процентів в розмірі 27,27 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 288,20 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 81,15 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved