Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшов вказаний позов про поділ майна подружжя, в якому позивач просив визнати за відповідачкою право власності на автомобіль марки "BMW" модель 520d, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію його частки у праві спільної сумісної власності на вказаний автомобіль і судові витрати, понесені позивачем по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 12.08.2011 року. Під час перебування у шлюбі, в результаті спільних зусиль сторонами було придбано спільне майно, а саме вказаний вище автомобіль марки "BMW" модель 520d, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано за відповідачкою. Оскільки відповідачка не бажає у позасудовому порядку сплатити позивачу грошову компенсацію його частки у праві спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, позивач звенувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт у вигляді заборони відчуження на транспортний засіб автомобіль марки "BMW" модель 520d, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Сторони у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12 серпня 2011 року сторони уклали шлюб. Вказане підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб. Відповідно копії відповіді ТСЦ МВС №1247 від 11 січня 2023 року, власником автомобіля марки "BMW" модель 520d, 2008 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] є відповідачка на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 08.05.2012 року. Отже, суд приходить до висновку, що вказаний вище автомобіль було придбано подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1,2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту пунктів 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи те, що спірний автомобіль був придбаний у шлюбі, від відповідачки до суду жодних доказів зворотнього не подавалося, суд приходить до висновку, що остання є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому при ухваленні рішення по справі суд звертає увагу й на наступне. Так, представником позивача 26 квітня 2023 року було подано до суду клопотання про долучення до справи звіту про оцінку спірного транспортного засобу зі збільшенням оціночної вартості останнього. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так, представником позивача було пропущено вказаний строк на подання клопотання про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання представника позивача та при прийнятті остаочного рішення по справі дослідити первісні докази і на їх основі ухвалити рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки, як вказано позивачем у позовній заяві, первісно визначена ним ринкова вартість вказаного вище спірного автомобіля становила 409757,00 грн, саме ця сума є остаточною вартістю спірного автомобіля подружжя. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація частки позивача у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль у розмірі 204878,50 грн. Окрім цього, позивач також просив стягнути з відповідачки на його користь судові витрати, понесені ним за надання правової допомоги, у розмірі 5000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2048,80 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивачем на підтвердження вказаних судових витрат надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2048,80 грн та копію квитанції до прибуткового касового ордеру №05/10/2022 від 05.10.2022 року за надання послуг з питань правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про необхідінсть задволення позовних вимог повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у справі у розмірі 7047,00 грн, з яких: 2048,80 грн - сплачений судовий збір за подання позовної заяви, 5000,00 грн - сума коштів, сплачена за надання правової допомоги.

Outcome: approved