Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, в якій зазначив, що його батько являється інвалідом 2 групи з 2022 року з приводу психічного захворювання, має діагноз деменція та згідно висновку лікарської комісії потребує постійного стороннього догляду внаслідок психічного розладу. На теперішній час, стан погіршився, батько не має змоги орієнтуватися в побуті , не може приймати їжу та не впізнає інколи членів сім`ї. Просить визнати його батька [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити опіку над недієздатним [PERSON] , та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . Заявник [PERSON] та його представник заявника [PERSON] до судового засідання надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали та просили вимоги задовольнити на підставі проведеної експертизи. Представник заінтересованої особи Кіпа О.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Оскільки для вирішення питання про визнання фізичної особи недієздатною [PERSON] , [INFO] , необхідні спеціальні знання, тому ухвалою від 26.01.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі була призначена судово-психіатрична експертиза. Провадження по справі зупинено. 11.04.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №65 від 02.03.2023 року. Провадження по справі поновлено. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та копією паспорту [PERSON] . (а.с. 2,3). Заявником також надана Довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, серії 12 ААВ №629694, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] встановлено 2 група інвалідності, безстроково, [PERSON] є непрацездатний. (а.с.5) Також, до матеріалів справи заявником долучена копія Індивідуальної програми реабілітації інваліда №186 від 28.03.2022 року та Висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І та ІІ групи внаслідок психічного розладу №312, відповідно до якого [PERSON] потребує постійного медикаментозного лікування. (а.с. 6-7) Згідно Консультативного висновку психіатра від 28.01.2021 року, діагноз [PERSON] деменція помірного ступеню (Великий нейрокогнітивний розлад) внаслідок вирогідної хвороби Леві, з поведінковими порушеннями. (а.с.8) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №65 від 02.03.2023 року, проведеного на підставі Ухвали суду, вбачається, що [PERSON] , 1952 року народження, з 2021 року виявляє ознаки хронічного психічного розладу у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, хвороби Леві). Таким чином, він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Дослідивши висновок судово-психіатричної експертизи №65 від 02.03.2023 року та інші матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника про визнання недієздатним його батька [PERSON] , [INFO] , доведені та підлягають задоволенню. За змістом ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Отже, враховуючи положення ст. 60 ЦК, суд роз`яснює, що призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування,суд вважає за необхідне, в частині вимоги про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] відмовити. Відповідно до ч.5 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Outcome: partial