Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 18.11.2006 у відділі реєстрації РАЦС Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 100. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя з [PERSON] не склалося. З відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет. Зазначила, що стосунки між ними напружені, відсутнє взаємопорозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини і сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вважала, що збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2023\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~ (а.с. 14-15). В судове засідання позивачка не з`явилася, відповідно до заяви просила справу розглянути за її відсутності та позовні вимоги підтримала (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності з позовними вимогами погодився (а.с. 24). \~ Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні сторони не надавали. Суд, відповідно до\~ частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що 18 листопада 2006 року, відповідно до актового запису № 100, відділом РАЦС Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 18-20). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. Так, шлюбні відносини між подружжям припинено, сім`я фактично розпалася. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. За правилами статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності зі статтею 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовній заяві просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Водночас, в матеріалах цивільної справи знаходиться квитанція № 9301741459209793 від 06.04.2023 про сплату [PERSON] судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн (а.с. 1). За змістом положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з огляду на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а також приймаючи до уваги, що судом позовні вимоги [PERSON] було задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] сплачений при зверненні до суду із позовною заявою судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved