Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Московського районного суду м. Харкова, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.08.2015 у загальному розмірі 31990,55 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2015 між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у подальшому відповідач, кредитний ліміт було збільшено до 34000,00 грн., щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, та відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими Кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2023 складає 31990,55 грн., з яких: 25714,34 грн. - заборгованість за кредитом, 6276,21 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією; 0,00 пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Ухвалою судді від 13.03.2023 справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2ст. 191 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Позивачем відповідно до анкети-заяви позичальника [PERSON] від 12.08.2015 року, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у розмірі 6000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 34000,00 грн. Відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Так, умовами Договору, підписаного відповідачем, передбачено сплату відсотків в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту плюс 86.4 % від суми заборгованості. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору належним чином не виконав, станом на 14.02.2023 складає 31990,55 грн., з яких: 25714,34 грн. - заборгованість за кредитом, 6276,21 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією; 0,00 пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог За таких обставин суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, приходить до висновку щодо їх обґрунтованості та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 31990,55 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved