Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Шлюб між ними розірвано. Коштів на утримання дітей відповідач не надає. Вона на даний час не працює, їй одній важко забезпечувати дітей та себе належним чином. Їй відомо, що окрім їх спільних дітей у відповідача є дитина від шлюбу, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей по 2500 грн. на кожну дитину. Такий розмір аліментів суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача, оскільки він працездатний, працює та може допомагати утримувати дітей. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолівтніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до їх повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву у визначений законом строк він не подав. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Позивачка перебувала в шлюбі відповідачем, який було розірвано рішенням Тиврівського районного суду від 15 лютого 2022 року (а.с. 8). Перебувючи у шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 2,3). Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї №136 від 16.12.2022 року (а.с. 6) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання № 137 від 16.12.2022 року (а.с.7). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Outcome: partial