Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

\~У лютому 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Левицька Елеонора Антонівна, про визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеного 07 жовтня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. В обґрунтування вимог заявленого позову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» вказувало, що вказаний договір купівлі-продажу є недійсним з тих підстав, що він направлений на уникнення виконання зобов`язань з погашення заборгованості перед кредитором-позивачем та має ознаки фраудаторного, тобто укладеного з метою уникнення сплати боргу. Позивач зазначав, що [PERSON] є поручителем за кредитним договором №11-Ч/ЮО від 05.03.2019 року, укладеним між ПП «УКР-ЄВРО БУД» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ», відповідно до умов якого ПП «УКР-ЄВРО\~БУД» отримало\~на поповнення\~обігових коштів\~кредит у\~вигляді відновлювальної\~кредитної лінії\~у розмірі\~300\~000,00\~грн.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~36,00%\~річних від\~суми кредиту. Згідно п.1.6. кредит надано строком на 24 календарні місяці з 05 березня 2019 року по 4 березня 2021 року. Відповідно до умов Договору ПП «УКР-ЄВРО БУД» зобов`язалось щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування Кредитом в розмірі передбаченому п.2.1 кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язання між Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] 05 березня 2019 року було укладено договір поруки № 11- Ч/ЮО П/2. \~\~Відповідно до п. 1.1. Договору [PERSON] поручився за виконання позичальником зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 11-Ч/ЮО від 05 березня 2019 року в повному обсязі. \~Згідно п. 2.1. Договору поруки Кредитодавець має право вимагати від поручителя виконання зобов`язань, передбачених п. 1.1. даного Договору у разі порушення Позичальником строків виконання зобов`язань, передбачених графіком платежів, що є Додатком № 1 до основного договору та/або строків дострокового виконання зобов`язань на вимогу Кредитодавця згідно Основного договору. \~\~Пункт 2.2. Договору поруки № 11-Ч/ЮО П/2 передбачає, що у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань за Основним договором, Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. \~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало ПП «УКР-ЄВРО БУД» кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується платіжним дорученням № 2306 від 05 березня 2019 року. \~ПП «УКР-ЄВРО БУД» не повернуло своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору №11-Ч/ЮО від 05.03.2019 року. Рішенням господарського суду Черкаської області по справі №925/864/21 від 24.10.2022 року позов задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно заборгованість з ПП «УКР-ЄВРО БУД», [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» в розмірі 349 821,68 грн., яка складається з наступного: кредиту - 300 000 грн., заборгованості за відсотками - 49 821,68 грн. та судовий збір у рівних частках з Відповідачів, по 1749,11 грн. Додатковим рішенням суду по справі № 925/984/21 від 22.11.2022 року стягнуто солідарно з ПП «УКР-ЄВРО БУД», [PERSON] та [PERSON] витрати на оплату правової допомоги у розмірі 56 700 грн. \~Зреєстру речових прав позивачу стало відомо про те, що [PERSON] з метою зменшення кількості належному йому на праві власності нерухомого майна, що створює перешкоди у виконанні вищезазначеного рішення суду по справі за № 925/864/21, здійснив відчуження нерухомого майна, яке розташоване за адресою [ADDRESS] шляхом укладення на користь [PERSON] договору дарування № 5892 від 07 жовтня 2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицькою Е.А. Позивач вважає, що укладений між відповідачами договір дарування у період настання у відповідача зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором- Позивачем є фіктивним (фраудаторним) тобто, укладений з метою уникнення сплати боргу. А тому такий договір підлягає визнанню судом недійсним в силу положення статей: 3, 13,15,16,228 ЦК України та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12.10.2020 у справі №№ 521/8260/17, у постановах\~від 03.03.2020\~у справі\~№ 910/7976/17,\~від 03.03.2020\~у справі\~№ 904/7905/16,\~від 03.03.2020\~у справі\~№ 916/3600/15,\~від 26.05.2020\~у справі\~№ 922/3796/16,\~від 04.08.2020\~у справі\~№ 04/14-10/5026/2337/2011 позивач зазначає, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» має достатні підстави вважати, що договір дарування, вчинений відповідачами у період існування для одного із відповідачів - [PERSON] зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, мав наслідком припинення платоспроможності [PERSON] , та має ознаки фраудаторного правочину (правочин, що вчинено боржником на шкоду кредитору), який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, отже, може бути визнаний недійсним. Ухвалою суду від 20.02.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.03.2023 року з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Від представника відповідача 1 адвоката Яцюка М.В. до суду надійшло клопотання про долучення доказів- документів про його доходи та відомості наявність у власності іншого майна, правом подання письмового відзиву відповідач 1 не скористався. Від представника відповідача-2 [PERSON] \~до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки твердження позивача про фіктивність договору дарування є необґрунтованим. Між нею с сином ( [PERSON] ) існувала домовленість, що він подарує їй квартиру в [ADDRESS] , а вона йому передасть у власність іншу квартиру в місті Черкаси, оскільки їй не потрібна трикімнатна квартира. Зазначила, що у квартиру в [ADDRESS] , яку вона набула за договором дарування вона вкладає особисті кошти та проводить ремонт, оскільки квартира має тільки стіни новобудови. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 24.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Грушевий Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні, викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив. Вказував, що [PERSON] є засновником ПП «УКР-ЄВРО БУД», який поручився за виконання обов`язків по бланковому кредиту. Натомість, ліквідне майно як у підприємства, так у поручителів відсутнє, кошти на погашення заборгованості в рамках виконавчого провадження не надходили, що вказує на те, що спірний правочин вчинений з метою уникнення звернення стягнення на майно відповідача [PERSON] . Просив позов задовольнити, стягнути судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 8857 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Яцюк М.В. в судове засідання не з`явилися, просили розглядати позов без їх участі, скерували документи на спростування доводів позивача про фіктивність правочину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про розгляд справи. Третя особа- приватний нотаріус Левицька Е.А. скерувала заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладалась на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, в межах заявлених позовних вимог (ст.13 ЦПК України), установив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, Рішенням господарського суду Черкаської області по справі №925/864/21 від 24.10.2022 року позов задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно заборгованість з ПП «УКР-ЄВРО БУД», [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» в розмірі 349 821,68 грн., яка складається з наступного: кредиту - 300 000 грн., заборгованості за відсотками - 49 821,68 грн. та судовий збір у рівних частках з Відповідачів, по 1749,11 грн. Дане рішення набуло законної сили 15.11.2022 року. Додатковим рішенням суду по справі № 925/984/21 від 22.11.2022 року стягнуто солідарно з ПП «УКР-ЄВРО БУД», [PERSON] та [PERSON] витрати на оплату правової допомоги у розмірі 56 700 грн. Зазначеним Рішенням господарського суду Черкаської області по справі №925/864/21 від 24.10.2022 року встановлено, що між ПП «УКР-ЄВРО БУД» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ», було укладено кредитний договір №11-Ч/ЮО від 05.03.2019 року, відповідно до умов якого ПП «УКР-ЄВРО\~БУД» отримало\~на поповнення\~обігових коштів\~кредит у\~вигляді відновлювальної\~кредитної лінії\~у розмірі\~300\~000,00\~грн.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~36,00%\~річних від\~суми кредиту. Згідно п.1.6. кредит надано строком на 24 календарні місяці з 05 березня 2019 року по 4 березня 2021 року. Відповідно до умов Договору ПП «УКР-ЄВРО БУД» зобов`язалось щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування Кредитом в розмірі передбаченому п.2.1 кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язання між Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] 05 березня 2019 року було укладено договір поруки № 11- Ч/ЮО П/2. Відповідно до п. 1.1. Договору він поручився за виконання позичальником зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 11-Ч/ЮО від 05 березня 2019 року в повному обсязі.\~ Згідно п. 2.1. Договору поруки Кредитодавець має право вимагати від поручителя виконання зобов`язань, передбачених п. 1.1. даного Договору у разі порушення Позичальником строків виконання зобов`язань, передбачених графіком платежів, що є Додатком № 1 до основного договору та/або строків дострокового виконання зобов`язань на вимогу Кредитодавця згідно Основного договору. Пункт 2.2. Договору поруки № 11-Ч/ЮО П/2 передбачає, що у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань за Основним договором, Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. \~\~\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало ПП «УКР-ЄВРО БУД» кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується платіжним дорученням № 2306 від 05 березня 2019 року. Водночас, ПП «УКР-ЄВРО БУД» не повернуло своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору №11-Ч/ЮО від 05.03.2019 року. Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до інформаційної довідки №321093871, дата формування: 25.01.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі технічного паспорту, акту приймання-передачі квартири від 27.07.2022, договору купівлі-продажу цінних паперів від 11.07.2007 року. З копії договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за №5892 від 07.10.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Чернігівської області Левицькою Е.А., вбачається, що [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарована) уклали договір, відповідно до якого дарувальник подарував та передав обдаровуваний прийняла у дар від дарувальника квартиру [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки №321093871, дата формування: 25.01.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 5892 від 07.10.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Чернігівської області Левицькою Е.А. Згідно ч.1 статті 15, ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто, спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (частина перша статті 717 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (частина перша статті 722 ЦК України). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 статті 203 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 статті 203 ЦК України). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 статті 203 ЦК України). Відповідно до ч.5 статті 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.\~\~ Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України). Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 09.08.2022 року у справі №638/19135/19, провадження № 61-2756св22. В юридичній науці та судовій практиці договори, дії, бездіяльність та рішення органів, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору і така мета досягнута, називають фраудаторними правочинами. Правочин, вчинений боржником у період виникнення у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину як такого, що вчинений боржником на шкоду кредиторам. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі №2-591/11, провадження №14-31цс21. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Позивач посилається на те, що на момент вчинення зазначеного правочину [PERSON] знав про наявність судового позову про стягнення боргу, в тому числі до нього як солідарного відповідача (поручителя) за кредитним договором, а тому міг передбачати негативні для себе наслідки задоволення позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» в розмірі 349 821,68 грн., зазначене вказує на підставність позовних вимог в силу ст.203, 215, 234 ЦК України. Так, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Як наслідок, не виключається визнання недійсним договору, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України). Суд враховує, що стороною відповідача надані документи про наявність офіційних доходів у [PERSON] та наявність іншого нерухомого та рухомого майна (частка у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , автомобіль Газ 2705, д.н.з [NUMBER] ). Проте представник позивача у судовому засіданні вказував, що звернення стягнення на дане рухоме та нерухоме майно наразі не можливе, оскільки частка в праві власності на квартиру виділенню не підлягає, а автомобіль наразі перебуває у розшуку. Власниця квартири [PERSON] скерувала до суду документи на проведення ремонтних робіт, договір на виконання будівельних робіт від 04.11.2022 року, акти виконаних робіт, видатні накладні (за листопад 2022 року), які від імені замовника підписані нею та вказувала, що договір дарування не містить ознаки фіктивності, оскільки укладений з метою настання наслідків, передбачених договором, що підтверджується також наданими документами про виконання будівельних робіт. Суд враховує, що договір дарування укладено 07.10.2022, хоча і до винесення Рішення господарського суду Черкаської області по справі №925/864/21 від 24.10.2022 року, яким стягнуто солідарно заборгованість з ПП «УКР-ЄВРО БУД», [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» в розмірі 349 821,68 грн., яка складається з наступного: кредиту - 300 000 грн., заборгованості за відсотками - 49 821,68 грн. та судовий збір у рівних частках з Відповідачів, по 1749,11 грн. та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 56 700 грн. (додаткове рішення). Проте, вчинений у період настання у відповідача 1 зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, строк виконання якого настав у березні 2021 року та фактично, з огляду на відсутність іншого ліквідного майна та відсутність систематичних внесків на погашення заборгованості за рахунок грошових коштів, має наслідком припинення його платоспроможності. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №369/11268/16-ц, провадження №14-260цс19. А саме, як зазначено у даній постанові: … Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі №646/3972/16-ц (провадження №61-28761св18) та зазначає, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що оспорюваний договір купівлі-продажу, вчинений відповідачами у період існування для одного з відповідачів [PERSON] зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» мав на меті такий наслідок, як припинення платоспроможності [PERSON] , та має ознаки фраудаторного правочину (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредитору), та може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства та зловживання правом. Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду, позивачем доведено, що [PERSON] \~ та [PERSON] як сторони нотаріально посвідченого договору дарування квартири [ADDRESS] , спрямовували свою волю на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені насправді оспорюваним правочином. Саме по собі проведення будівельних робіт новим власником квартири (обдарована) не спростовує того, що договір дарування мав на меті такий наслідок, як припинення платоспроможності [PERSON] , та має ознаки фраудаторного правочину. За даних обставин, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» підлягаю до задоволення. У зв`язку із задоволенням позовних вимог (ст.141 ЦПК України), понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2684 грн. покладаються на відповідачів по 1342 грн. з кожного. Крім того, частиною 1 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. До матеріалів справи долучений Договір про надання професійної правової (правничої) допомоги від 04.01.2022 року, укладений з адвокатом Грушевим Олегом Миколайовичем, Ордеру про надання правничої (правової) допомоги відповідно до якого згідно платіжної інструкції №4434 адвокату сплачено кошти за надання правової допомоги в розмірі 8857, 00 грн. Відповідно до\~частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За таких обставин, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» понесені витрати на правничу допомогу в сумі 8857,00 гривень по 4428,50 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved