Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті свого батька звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак на все рухом та нерухоме майно спадкодавця було накладено арешт Баришівським РВ ДВС ГТУЮ в Київській області. В зв`язку з існуючим арештом нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в нотаріуса відсутня можливість видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Для реалізації спадкових прав позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву пр розгляд справи без участі позивача. 28.03.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 06.04.2023 від Баришівського відділу Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області надійшов лист, в якому відповідач визнав позовні вимоги та просив суд слухати справу без участі їх представника. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16.02.2022. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.07.2001. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 12.10.2022. Позивачем долучено до матеріалів справи копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власнсоті на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.03.2023, відповідно до якого встановлено: - номер запису про обтяження: 31597279 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 17.05.2019, державний реєстратор Качур Тетяна Миколаївна, Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт боржника, серія та номер: АСВП №59139085, виданий 17.05.2019, видавник: головний державний виконавець. - номер запису про обтяження: 33096941 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 05.09.2019, державний реєстратор Качур Тетяна Миколаївна, Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт боржника, серія та номер: АСВП №59968353, виданий 05.09.2019, видавник: головний державний виконавець. - номер запису про обтяження: 35139248 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 22.01.2020, державний реєстратор Костенко Олена Володимирівна, Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт боржника, серія та номер: 61010965, виданий 22.01.2020, видавник: головний державний виконавець. З метою виключення вищевказаного запису по обтяження позивач звернулася до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області. В матеріалах справи міститься відповідь державного виконавця Баришівського відділу державної виконавчої служби від 16.03.2023 вих.№ 4935 про те, що в державного виконавця відсутні законні підстави для звільнення майна боржника з-під арешту. В зв`язку з існуючим арештом нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в нотаріуса відсутня можливість видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька позивача [PERSON] . Відповідно до положень частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника. У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави зняття арешту з майна визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною п`ятою статті 59 вказаного Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року№ 512/5 у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а також у випадку, коли таке виконавче провадження перебувало на виконанні у приватного виконавця, діяльність якого припинена або яким змінено виконавчий округ, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження. Тобто державний виконавець був зобов`язаний вжити заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження та вирішити питання про зняття арешту з майна боржника. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що порушується право на спадкування позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, підстав для продовження обтяження на майно немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна боржника.

Outcome: approved