Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Снятинської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на майно за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . Дане господарство відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", в якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, яка померла [INFO] , батько [PERSON] , який помер [INFO] та він- позивач. Після смерті батька відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок, що в [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки ним не надано правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Представниквідповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечила. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - довідку Снятинської міської ради від 21.12.2022р. № 1406, згідно якої станом на 15.04.1991р. в спірному господарстві, яке відносилось до суспільної групи "колгоспний двір" були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , [PERSON] - чоловік та [PERSON] - син (позивач);- свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] померла [INFO] ; - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] помер [INFO] ; - інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.12.2022р., згідно якої у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за позивачем відомості відсутні; - довідку Снятинської міської ради від 15.08.2022р. № 1009, згідно якої позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , спадкове мавйно складається з будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] ; - довідку Снятинської міської ради від 15.08.2022р. № 1010, згідно якої відповідно до рішення Горішньозалучанської сільської ради № 55 від 26.08.2010р. житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , який належав покійному [PERSON] , присвоєно адресний номер будинку [NUMBER] ; - виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 22.08.2021р., відповідно до якої станом на 31.12.2012р. право власності на вищевказаний житловий будинок в реєстраційних книгах не зареєстровано;- довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 22.09.2022р., згідно якої після смерті [PERSON] заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом сина померлого [PERSON] , заяв від інших спадкоємців не надходило; - постанову Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 22.09.2022р., згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 13.03.2023р., згідно якої після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом на все майно в рівних частках є її чоловік [PERSON] , її син [PERSON] та її донька [PERSON] , спадкова справа № 129/2016, - вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність". Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по [ADDRESS] , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , чоловік [PERSON] та син (позивач) [PERSON] , а отже, кожному з них належало по 1/3 частині спірного житлового будинку. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями її 1/3 частини за законом стали: чоловік [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] , тобто кожен із них успадкував по 1/9 частині спірного будинковолодіння. Після смерті [PERSON] спадкоємцем його 1/3 частини майна став позивач - син померлого. А отже, його частка стала становити: 1/3+ 1/3 + 1/9 + 1/9 = 8/9 частин спірного будинковолодіння. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок. За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 8/9 частин житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed