Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

02.02.2023 заявник [PERSON] , через свого представника, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. [INFO] померла мати заявника [PERSON] в с. Стара Прилука, Вінницького району Вінницької області, а після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,7994 га розташована на території Староприлуцької сільської ради Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Даний державний акт виданий на ім`я [PERSON] , зважаючи що прізвище « [PERSON] » мати заявника отримала після реєстрації шлюбу із батьком заявника. Однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини заявнику було відмовлено з тих підстав, що вона невчасно звернулася до нотаріуса, тобто було пропущено встановлений законом термін щодо подання заяви про прийняття спадщини. На момент смерті разом із померлою [PERSON] проживала її дочка [PERSON] (заявник) за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрованих осіб більше не було. Встановлення даного факту заявнику необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку окремого провадження з викликом сторін, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, утім на адресу суду надійшла заява від представника про розгляд справи без їх участі, а при вирішенні заявленої вимоги покладався на розсуд суду. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак остання подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження заявника, її матір`ю є [PERSON] (а.с. 3 на звороті), яка у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Заявник у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] 06.11.1988, змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В подальшому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 (справа 127/32123/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, у зв`язку з чим заявник залишилась на прізвищі « [PERSON] » (а.с. 9). [INFO] померла мати заявника [PERSON] в с. Стара Прилука, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,7994 га розташована на території Староприлуцької сільської ради Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №723343, кадастровий номер: 0522286600:03:000:0247 (а.с. 5-6). Як слідує з довідки Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №759 від 18.11.2022 (а.с. 5) до складу сім`ї померлої [PERSON] входили: чоловік [PERSON] , [INFO] (помер 2020 року) та доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (заявник по справі). Зареєстрованих осіб не було. Крім того, з довідки Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №760 від 18.11.2022 вбачається, що заявник [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] з січня 2021 року по теперішній час (а.с. 4 на звороті). Відповідно до довідки Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №126 від 24.04.2023, [PERSON] проживала без реєстрації з матір`ю [PERSON] , [INFO] спільно на час смерті останньої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини заявнику було відмовлено з тих підстав, що вона невчасно звернулася до нотаріуса, тобто було пропущено встановлений законом термін щодо подання заяви про прийняття спадщини. Представником заявника у заяві зазначено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (а.с.28). Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті заявнику необхідно в подальшому для реалізації своїх спадкових прав. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно з ч. 10 ст. 6 вищезазначеного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст. 2 Закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Суд, оцінюючи надані заявником докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування факту постійного проживання разом заявника з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в період з січня 2021 року та на час відкриття спадщини [INFO] . Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення позову. Як вбачається з наданих суду доказів, заявником, як спадкоємцем першої черги доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини своєї матері. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved