Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила: - визнати машиномісце [NUMBER], загальною площею 14,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] та кошти, отримані відповідачем у виконавчому провадженні № 57887193 по примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 за позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 123 472,73 спільною сумісною власністю подружжя; - у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачкою та відповідачем право власності по 1/2 частині кожному на машиномісце № [NUMBER] , загальною площею 14,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER]; - стягнути з відповідача на користь позивачки 1/2 частину коштів, отриманих у виконавчому провадженні № 57887193 по примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2017 у справі № 755/6422/17 за позовом про відшкодування збитків, заданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 61 736,36 грн. Позов обґрунтовано тим, що сторони з 25.04.2012 по 12.06.20220 перебували в зареєстрованому шлюбі. У період перебування в зареєстрованому шлюбі вони купили автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який зареєстрували за відповідачем. 29.04.2016 автомобіль потрапив у ДТП, та був відчужений третій особі. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 на користь відповідача стягнуті збитки, завдані внаслідок ДТП у розмірі 122 251,03 грн та судовий збір у розмірі 1 221,70 грн. На теперішній час рішення знаходиться на примусовому виконанні. Оскільки кошти, які отримав відповідач внаслідок ДТП - спільне сумісне майно подружжя, вони підлягають поділу в рівних частинах. Крім того, 14.12.2018 відповідач та ТОВ «Спар-інвест» уклали інвестиційний договір № М219/Б125-3, предметом якого було інвестування в будівництво паркінгу на земельній ділянці в 11 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» (Дніпровська набережна, 18) у Дарницькому р-ні м. Києва - машиномісця [NUMBER]. Сплачено інвестиційний внесок у розмірі 207 000,00 грн за спільні кошти подружжя. Наразі відповідач розмістив оголошення про продаж вказаного машиномісця в соціальних мережах. Ухвалою від 20.01.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 20.02.2023; витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пилипенко О.Ю. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] машиномісця № [NUMBER], загальною площею 14.5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER]. 13.02.2023 представник позивачки - адвокат Горова Н.Г. подала клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: - копії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17; - копію відповіді Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 2056 від 23.01.2023. 14.02.2023 представник відповідача - адвокат Кравчук С.П. на електронну пошту суду подала відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач визнає позовні вимоги частково. На обґрунтування позиції сторони відповідача зазначає таке: - відповідач визнає позовні вимоги щодо визнання спільною сумісною власністю машиномісця № [NUMBER] загальною площею 14.5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] та вимоги щодо визнання права власності на 1/2 частину машиномісця за позивачкою, оскільки зазначений об`єкт нерухомості був придбаний за спільні кошти подружжя; - щодо вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя 123 472,73 грн, отриманих відповідачем у виконавчому провадженні № 57887193 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 за позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП та вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки 1/2 частини коштів, отриманих відповідачем у виконавчому провадженні № 57887193у розмірі 61 736,36 грн відповідач заперечує, оскільки вимоги заявлені до неналежного відповідача. Шкода спільному майну подружжя завдано [PERSON] , який не виконав зобов`язання по відшкодуванню завданої шкоди. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що грошові кошти в розмірі 123 472,73 є спільною сумісною власністю подружжя. Ухвалою від 20.02.2023 суд долучив до справи відзив на позовну заяву; задовольнив клопотання представника позивачки про долучення доказів до справи; закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 27.03.2023 о 16.00 год.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. 27.03.2023 у зв`язку з неявкою позивачки суд відклав розгляд справи на 28.04.2023 на 12.40 год. 03.04.2023 представник відповідача - адвокат Кравчук С.П. подала заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Документ сформований в системі «Електронний суд». Ухвалою від 10.04.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача - адвоката Кравчук С.П. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Решнюк А.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Кравчук С.П. у судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме - визнає щодо визнання машиномісця спільною сумісною власністю подружжя та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину машиномісця. Решту позовних вимог не сторона відповідача не визнає, оскільки грошові кошти у розмірі 123 473,73 грн у відповідача відсутні, вимоги заявлено передчасно. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. Правовідносини, які виникли між позивачкою та відповідачем регулюються СК України та ЦК України. 25.04.2012 сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 296 (а.с.19). 17.06.2020 сторони розірвали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 184 (а.с.20). Щодо позовної вимоги про визнання машиномісця № [NUMBER] , загальною площею 14,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] та коштів, отриманих відповідачем у виконавчому провадженні № 57887193 по примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 за позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 123 472,73 спільною сумісною власністю подружжя, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд установив, що 14.12.2018 [PERSON] та ТОВ «Спар-Інвест» 14.12.2018 уклали інвестиційний договір № М219/Б125-3. Предмет договору - інвестування в будівництво паркінгу на земельній ділянці в 11 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» (Дніпровська набережна, 18) у Дарницькому районі міста Києва, а саме машиномісця - [NUMBER]. Розмір загальної інвестиційної участі в будівництві паркінгу становить 207 000,00 грн (а.с.21-30). 21.12.2018 [PERSON] здійснив оплату в розмірі 207 000,00 грн за умовами договору № М219/Б125-3 на користь ТОВ «Спар-Інвест», що підтверджується копією платіжного доручення № 2001854923 від 21.12.2018 (а.с.31). 16.12.2022 [PERSON] зареєстрував право приватної власності на машиномісце № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER], що підтверджується копією інформаційної довідки від 29.12.2022 № 319275938 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.32-33). Оскільки інвестиційний договір в будівництво паркінгу укладався відповідачем у період перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, договір укладася в інтересах сім`ї, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у частині визнання машиномісця № [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині. Разом із тим, вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя грошових коштів, отриманих відповідачем у виконавчому провадженні № 57887193 по примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 за позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 123 472,73 грн, не підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Суд установив, що 05.07.2012 ТОВ «Європа-авто» та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого останній придбав автомобіль Skoda Fabia, білого кольору вартістю 131 000,00 грн (а.с.46-51). Згідно з копією довідки від 19.01.2022 № 51/8045 наданою начальником ТСЦ № 8045 (на правах відділу) РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві з 01.11.2012 по 25.11.2017 за [PERSON] , [INFO] , значився зареєстрованим автомобіль Skoda Fabia 1.4 , номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с.52). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 позов [PERSON] до 1. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», 2. [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто, зокрема, з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 122 251,03 грн та судовий збір у розмірі 1 221,70 грн. (а.с.90-94). Рішення набрало законної сили 03.08.2018. Згідно з наданою Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.02.2023 № 6582 у відділі знаходиться виконавче провадження № 57887193 з примусового виконання виконавчого листа № 755/6422/17 від 10.10.2018 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів у сумі 122 251,03 грн та судовий збір у розмірі 1 221,70 грн. Стягувачу в межах виконавчого провадження за період з 22.10.2021 по 02.06.2022 перераховувалися щомісячні платежі - відрахування в розмірі 20% заробітку боржника, в загальній сумі 14 679,12 грн. Станом на 13.02.2023 в межах виконавчого провадження стягнення коштів на користь стягувача не проводиться в зв`язку з дією ЗУ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації). Залишкова сума нестягнутого боргу за виконавчим провадження № 57887193 складає 108 793,61 грн. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Враховуючи те, що грошові кошти у розмірі 123 472,73 грн, які стягнуті за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17, щонабрало законної сили 03.08.2018, з [PERSON] на користь відповідача як відшкодування заданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальних збитків станом на час розгляду справи не є наявними у відповідача, суд вважає вимоги про визнання цих спільною сумісною власністю, визнання за кожним з подружжя права на цих коштів та стягнення з відповідача на користь позивачки 1/2 частини коштів, отриманих відповідачем у виконавчому провадженні № 57887193 по примусовому виконані виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2018 у справі № 755/6422/17 за позовом про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригоди, в розмірі 61 736,36 грн - передчасними, та відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині. Щодо позовної вимоги про визнання за позивачкою та відповідачем по 1/2 частині машиномісця в порядку поділу спільного майна подружжя, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки суд визнав машиномісце № [NUMBER], загальною площею 14,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя, відповідач визнав позовні вимоги в цій частині, суд дійшов висновку про задоволення заявленої позовної вимоги та в порядку поділу спільного майна подружжя визнає за сторонами по 1/2 частки машиномісця загальною площею 14,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Позивачка звернулась до суду 16.01.2023 та сплатила судовий відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір»: - 1 652,36 грн - за позовні вимоги майнового характеру; - 1 073,63 грн - за позовну вимогу немайнового характеру; - 536,80 - за подачу заяви про витребування доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач частково визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд стягує з відповідача на користь позивачки 50% судового збору, сплаченого при поданні позову з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, що становить 815,69 грн та повертає позивачці 50% судового збору, сплаченого при поданні позову з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, що становить 815,69 грн з державного бюджету Щодо заходів забезпечення позову, суд зазначає таке. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 06.01.2023 у справі № 753/16652/22 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: partial