Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

В лютому 2023 року [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказав, що 30 травня 2017 року уклав шлюб з [PERSON] , від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 12 травня 2022 року шлюб між сторонами розірвано, з січня 2022 відповідачка покинула дітей та виїхала в невідомому напрямку, дітьми не опікується, не виконує жодних з покладених законом батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, а саме: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у їх вихованні, не проявляє зацікавленості в подальшій долі дітей, взагалі не цікавиться їхнім знаходженням, станом здоров`я, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Умови у дітей добрі, діти забезпеченні усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. Позивач вказує, що відповідачка, як мати його дітей, несе відповідальність за забезпечення дітей, відповідачка непрацездатного чоловіка, батьків немає, стан здоров`я у неї нормальний, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідачки проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать підтвердження про розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Соболівської сільської ради Гайсинського району не з`явився в судове засідання, направив на адресу суду клопотання з прохання провести судове засідання без участі представника Соболівської сільської ради. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Діти: [PERSON] та [PERSON] проживають та знаходяться на повному утримання [PERSON] , колишня дружина [PERSON] разом з дітьми не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету №6 Соболівської сільської ради Гайсинського району.. Відповідно до висновку Соболівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що відповідачка проживала в [ADDRESS] , не піклувалась про здоров`я, фізичний, духовний розвиток дітей, не проявляла материнської турботи, жінка поїхала з дому у невідомому напрямку та до дітей не з`являється, за дітьми доглядає батько. Відповідно до акту обстеження умов проживання позивач [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , матеріально - побутові умови проживання добрі, в будинку чисто, санітарно-гігієнічний стан добрий, мати з дітьми не проживає та не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тому суд розцінює це як ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 18 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Отже, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , у даному випадку є доцільним, оскільки позивачем надано достатньо обгрунтованих доказів ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи вимоги про присудження аліментів із відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд виходить з такого. Статтею 180 ч.1 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Як убачається із довідки виконавчого комітету Соболівської сільської ради №6, про те що згідно облікової картки суб`єкта по господарського обліку діти проживають з батьком [PERSON] , в с. Петрашівка Гайсинського району Вінницької області. Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із даними вимогами. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст.1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. Постановою ВС від 27 травня 2020 р. у справі №712/4702/19 (провадження №61-929св20), Верховний Суд звернув увагу на те, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку матері щодо надання утримання дітям відповідно до їх віку та дозволить створити умови життя необхідні для розвитку дітей. Відповідно до ст. 180, 191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Приймаючи до уваги, що відповідачка являючись матір`ю дітей, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і тому необхідно визначити стягнення аліментів з відповідачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до їх повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved