Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

27.03.2023 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.07.2006 уклала шлюб з [PERSON] у Радехівському відділі актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №55. Від даного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони не мають наміру зберегти шлюб, оскільки більше половини року хоч і проживають за однією адресою, але фактично сімейні відносини між ними припинилися. Відповідач останнім часом часто зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та іноді доходить до підняття руки. Їхні діти стають свідками постійних сварок та лайок, що може негативно вплинути на майбутній світогляд дітей. Просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 22 липня 2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №55 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 липня 2006 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 28.03.2023 до ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області скеровано запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, та 28.03.2023 скеровано запит в орган місцевого самоврядування. 07.04.2023 від начальника ЦНАП у Радехівської міської ради Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 11.04.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін. 26.04.2023 від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відносно прийняття заочного рішення не заперечує (а.с.28). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивачка. 26.04.2023 відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення про дату та час судового засідання повідомлений належним чином (а.с.27). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд за письмовою згодою позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, заслухавши учасників провадження суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2006 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 22.07.2006 у Радехівському відділі актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 55. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.2008 [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2010 [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі (а.с.12). Згідно довідки №70 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.03.2023 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони проживають за однією адресою, однак подружніх стосунків не підтримують. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, спільного подружнього життя не ведуть, спільного господарства також, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, однак позивачка просила не стягувати з відповідача судовий збір, понесений нею при подачі позову.

Outcome: approved