Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

02.05.2023 заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 місяців із забороною наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказує, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 16.08.2022. Від шлюбу у них народилася дитина, яка проживає разом із заявницею. Протягом певного часу заявниця потерпає від домашнього насильства яке над нею вчиняє її бувший чоловік [PERSON] . Домашнє насильство проявляється в тому, що [PERSON] , приходячи у нетверезому стані до місця її проживання з дитиною, починає ображати нецензурною лайкою та намагається відібрати в неї дитину. Окрім цього, при цих конфліктах присутня спільна дитина - малолітня [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що після звернення до правоохоронних органів поведінка [PERSON] не змінилась, заявниця змушена була звернутись з даною заявою до суду та просить вжити заходи щодо заінтересованої особи. Ухвалою суду від 03.05.2023 у справі відкрито окреме провадження та призначено справу до розгляду. Відповідно до частин першої, другої статті 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. У судове засідання учасники процесу не з`явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що заявник по справі є колишньою дружиною заінтересованої особи - [PERSON] , що підтверджується копією рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2022 по справі 274/2553/22, яким розірвано шлюб. Факт того, що [PERSON] вчиняє психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини підтверджується листом від 04.05.2023 за № 1758/203/04-2023 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, у якому вказано, що за період з січня 2021 по лютий 2023 зареєстровано та внесено до журналу ЄО Бердичівського РВП ГУНП 7 повідомлень на спецлінію "102", здійснених [PERSON] щодо вчинення колишнім чоловіком [PERSON] домашнього насильства відносно неї. Окрім того, зазначено, що [PERSON] перебував на профілактичному обліку Бердичівслкого РВП Гунп як особа , що вчинила домашнє насильство у період часу з 13.11.2020 по 13.11.2021 за встановленим фактом вчинення домашнього насильства відносно бувшої тещі [PERSON] . Таким чином, з матеріалів справи вбачається вчинення [PERSON] відносно своєї колишньої дружини [PERSON] домашнього насильства, в ході якого він ображав останню брутальною лайкою. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, заінтересована особа на спростування даних фактів заперечень до суду не надіслав, в судове засідання для надання своїх пояснень не з`явився, а відтак у суду немає сумнівів щодо застосування останнім домашнього насильства по відношенню [PERSON] . Беручи до\~уваги наведені\~обставини,\~на які\~посилається заявниця,\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~оцінивши їх\~належність,\~допустимість,\~а також\~достатність,\~взаємозв`язок\~у їх\~сукупності,\~встановивши правовідносини,\~які випливають\~із встановлених\~обставин та\~правові норми,\~які підлягають\~застосуванню до\~цих правовідносин,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~заяви про\~видачу обмежувального\~припису строком на шість місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Вимогами частини четвертої статті 350-6 ЦПК України визначено, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Згідно п. 12-1 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за заявою про видачу обмежувального припису.

Outcome: approved