Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якому просив стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на свою користь 39 073,11 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3 500,00 грн. відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи, а з [PERSON] 50 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнути в солідарному порядку з відповідачів 8 000,00 грн. витрат на правничу допомогу та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що 22 травня 2020 року близько 12:29 год. в м.Долина Калуського району Івано-Франківської області сталася ДТП за участю належного йому автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля «ВАЗ-21074, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2020 року винуватцем ДТП визнано [PERSON] . На час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі договору добровільного страхування № AZ14-1140296, згідно якого було застраховано автомобіль «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , на умовах пакету програми «Легке Каско» опція 1+2, страхова сума 100 000,00 грн. В зв`язку з настанням страхового випадку та на виконання умов зазначеного договору, ПрАТ «Страхова група «ТАС» було виплачено йому суму страхового відшкодування в розмірі 22 001,89 грн. Однак, ця сума не покрила повністю понесені витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] . Так, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10/20Е від 31.07.2020 року, вартість відновлювального ремонту його автомобіля у цінах на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди склала 41 974,13 грн., а вартість матеріального збитку, завданого йому, як власнику транспортного засобу, - 45 131,25 грн. Він повністю відремонтував пошкоджений в ДТП автомобіль, оплатив проведені роботи по його відновленню і остаточна загальна вартість ремонту склала 61 075,00 грн. 21 листопада 2022 року він звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою, в якій, на підставі п. 21.11.1.10 договору, просив для повного відшкодування завданих збитків доплатити йому ще 39 073,11 грн. страхового відшкодування. Через де-який час представником ПрАТ «Страхова група «ТАС» в телефонному режимі його було повідомлено про те, що 15.12.2022 року на його пошту відправлено інформацію про прийняте рішення за результатами розгляду його заяви, однак, досі жодної відповіді він не отримав, виплати повної суми страхового відшкодування не проведено, що свідчить про ухилення ПрАТ «Страхова група «ТАС» від добровільного виконання умов договору і стало підставою для звернення в суд з даним позовом. Крім того, діями відповідачки [PERSON] йому завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює в 50 000,00 грн., оскільки внаслідок ДТП він пережив нервовий стрес, фактично позбавився на тривалий час можливості використовувати автомобіль, відчував додаткові незручності, зазнав вимушених змін у життєвих стосунках, не міг займатися роботою, вести звичний спосіб життя. Через перенесений стрес він позбувся спокою, змушений був звертатися до страхової компанії, подавати позов до суду, витрачати додаткові кошти на оплату судового збору, послуг адвоката, витрачати свій вільний час на відвідування судових засідань. В зв`язку з постійною напруженістю він став дратівливим, нервовим, у нього погіршилося загальне самопочуття. Вказані обставини також стали причиною для звернення до суду з даним позовом. Представник відповідачки [PERSON] згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1030078 від 10.10.2022 року (а.с. 59) адвокат Малетин А.Я. подав відзив на позовну заяву (а.с. 54-58), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та стягнути з нього на користь [PERSON] відшкодування витрат на правничу допомогу, зазначивши, що [PERSON] є неналежним відповідачем в даній справі, оскільки потерпілий має право отримати відшкодування завданої йому внаслідок ДТП шкоди, а обов`язок виплати відповідне відшкодування виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди не перевищує розміру страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1033853 від 20.12.2022 року (а.с. 92) адвокат Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідачка [PERSON] адвокат Малетин А.Я. в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, обгрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві. Додатково вказав, що відсутні підстави для стягнення з [PERSON] відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. ДТП сталася на стоянці транспортних засобів, [PERSON] в цей час за кермом не перебував, [PERSON] від відповідальності не ухилялася, її автомобіль належно застрахований. Той факт, що позивач витрачає час та кошти на адвоката і судові засідання, з діями [PERSON] не пов`язаний, оскільки це страхова компанія, де позивач застрахував цивільну відповідальність, не виплатила йому повністю страхове відшкодування, в зв`язку з чим він звернувся до суду. Представник відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» відзиву на позов не подавав, свою позицію щодо даного спору висловив в заяві про перегляд заочного рішення суду (а.с. 201-202), де вказав, що дійсно між їхнім товариством та позивачем було укладено договір добровільного комплексного страхування № AZ14-1140296 «Легке Каско», відповідно до якого застраховано належний останньому автомобіль «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до п.п. 21.11.1.3.1 та 21.11.1.3.3 цього договору, розрахунок розміру страхового відшкодування визначається згідно з калькуляцією вартості відновлювального ремонту, що складена страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення, або згідно з актом товарознавчого дослідження (за вибором страховика). Розмір страхового відшкодування розраховується з урахуванням зносу (знецінення) транспортного засобу або деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу, які підлягають заміні внаслідок настання страхового випадку, який розраховується страховиком. Товариством було проведено розрахунок розміру матеріального збитку у відповідності до умов договору та калькуляції Audatex № 10358 09 від 27.05.2020 року і він становить 22 001,89 грн., які АТ «Страхова група «ТАС» виплатило [PERSON] . Крім того, слід врахувати, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.05.2020 року, автомобіль винуватиці ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «Провідна» згідно полісу № АМ8238917, тому саме ця компанія виплачує шкоду згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В судове засідання представник відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 246). Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст. 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2020 року в справі № 343/823/20 (а.с. 9-10), [PERSON] визнано винною в тому, що вона 22 травня 2020 року о 12:29 год. в м.Долина по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21074», державний номерний знак [NUMBER] , не обрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась бокового інтервалу між транспортними засобами та допустила зіткнення з автомобілем «Форд Куга», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушила вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальність за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 6), власником автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску, є [PERSON] . Про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» на строк з 14.03.2020 року до 13.03.2021 року, свідчить поліс № АО/7129205 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.03.2020 року (а.с. 93), а також договір добровільного комплексного страхування № AZ14-1140296 (а.с. 204-215). Як вбачається з даного договору, страхувальником [PERSON] обрано умови страхування «Легке Каско» опція «1+2», страхова сума становить 100 000,00 грн. Судом встановлено, що позивач повідомив свого страховика ПрАТ «Страхова група «ТАС» про настання дорожньо-транспортної пригоди і останнім визначено розмір страхового відшкодування в сумі 22 001,89 грн. та добровільно виплачено вказану суму, що підтверджується страховим актом № 11699/09/920 від 02.06.2020 року, додатком 1 до страхового акту - розрахунком суми страхового відшкодування (а.с. 44-45) та довідкою АТ «Акцент-Банк» № 2SC8-RO6V-NM2E-S386 від 19.11.2021 року про перерахування коштів (а.с. 11). Відповідно до висновку експерта № 10/20 Е судової автотоварознавчої експертизи за договором з [PERSON] від 31.07.2020 року з доданими до нього фототаблицями (а.с. 150-166), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , в цінах на момент ДТП, що відбулася 22.05.2020 року, становить 41 974,13 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 45 131,25 грн., в тому числі втрата товарної вартості 3 157,12 грн. Суд не має сумнівів стосовно обґрунтованості висновків судової автотоварознавчої експертизи, що надані експертом [PERSON] , оскільки складений ним висновок повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 102 ЦПК України, і приймається судом в якості належного і допустимого письмового доказу. За таких обставин суд вважає, що з відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» слід стягнути на користь позивача відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди в сумі 19 972,24 грн., що становить різницю між визначеною експертом вартістю відновлювального ремонту пошкодженого під час ДТП автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] (41 974,13 грн.) та добровільно виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування (22 001,89 грн.). При цьому суд враховує, що у відповідності до п. 21.11.1.10 укладеного між сторонами договору страхування (а.с. 213), якщо в процесі ремонту ТЗ будуть виявлені приховані дефекти, що відносяться до визнаного страховиком випадку, страхувальник зобов`язаний письмово повідомити про це страховика та (у разі відповідного рішення страховика) забезпечити йому можливість повторного огляду ТЗ до проведення відновлювального ремонту. У разі, якщо ці нововиявлені пошкодження будуть визнані страховиком як такі, що мають відношення до страхового випадку, за яким була проведена виплата страхового відшкодування, то страховик проводить перегляд рішення щодо розміру страхового відшкодування та доплату страхового відшкодування. Той факт, що страховик ПрАТ «Страхова група «ТАС» визнав страховий випадок, що стався що 22 травня 2020 року із застрахованим позивачем автомобілем «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , підтверджується добровільною виплатою ним страхового відшкодування за даним випадком в розмірі 22 001,89 грн. (а.с. 11). Заяви позивача на адресу страховика від 21.11.2022 року та від 26.02.2023 року (а.с. 95,172) підтверджують, що він звертався з повідомленням про те, що виплачена сума страхового відшкодування не покрила повністю витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого під час ДТП транспортного засобу, пропонував страховику провести його повторний огляд та здійснити доплату страхового відшкодування, однак, ці вимоги залишилися без задоволення. При цьому суд вважає завищеною вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 61 750,00 грн., що визначена згідно рахунку-замовлення від 25.06.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 23 від 25.06.2020 року (а.с. 167-168), виданих приватним підприємцем [PERSON] , оскільки вартість робіт та запчастин і матеріалів, що були використані, суттєво відрізняється від тих, що зазначені у висновку експерта № 10/20 Е судової автотоварознавчої експертизи за договором з [PERSON] від 31.07.2020 року з доданими до нього фототаблицями (а.с. 150-166), які суд вважає належними та достовірними. Щодо стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] відшкодування моральної шкоди, то вона до задоволення не підлягає з наступних підстав. Частиною 1 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 даного кодексу, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно пп. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Свою вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП він пережив нервовий стрес, фактично позбавившись на тривалий час можливості користуватися автомобілем, відчував додаткові незручності, зазнав вимушених змін у життєвих стосунках, не міг займатися роботою, вести звичний для нього спосіб життя, через перенесений стрес він позбувся спокою, змушений був звертатися до страхової компанії, подавати позов до суду, витрачати додаткові кошти на оплату судового збору, послуг адвоката, витрачати свій вільний час на відвідування судових засідань. При цьому жодних доказів на підтвердження вини [PERSON] в спричиненні йому моральних страждань позивач не надав. При вирішенні вимоги про стягнення моральної шкоди з [PERSON] , суд враховує, що ДТП сталася в той час, коли автомобіль позивача був припаркований на проїжджій частині дороги, останнього в автомобілі не було, [PERSON] від відповідальності не ухилялася, її автомобіль належно застрахований, а причиною звернення позивача до суду стали дії страхової компанії, в якій він застрахував свою цивільну відповідальність. За таких обставин, враховуючи, що жодних доказів на підтвердження вини [PERSON] в заподіянні йому моральної шкоди [PERSON] не надано, суд вважає, що в задоволенні його вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача. Відшкодування понесених позивачем витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 500,00 грн. та 992,40 грн. сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС», оскільки вказані витрати підтверджуються рахунком № 10/20 від 18.06.2020 року (а.с. 147) та квитанцією № 0.0.2687570981.1 від 26.09.2022 року (зворотня сторона а.с. 29). Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., то вона до задоволення не підлягає, так як жодних доказів на підтвердження цієї вимоги суду не надано. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] відшкодування моральної шкоди, то вимоги в частині стягнення з неї судових витрат також до задоволення не підлягають. При цьому, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідачка [PERSON] , згідно укладеного з адвокатом Малетиним А.Я. договору № 30/09/22 від 30.09.2022 року, користувалася правовою допомогою адвоката в даній справі і вартість цієї послуги становить 6 800,00 грн. Ці витрати доведені та документально підтверджені договором № 30/09/22 про надання професійної правничої допомоги від 30.09.2022 року та актом про надання професійної правничої допомоги від 10.03.2023 року (а.с. 179,181) і не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених [PERSON] витрат на правову допомогу слід стягнути на її користь з позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 5, 6, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 259, 263-265,268,273, суд,

Outcome: approved