Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про усунення їй перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що їй, [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 16.08.2012 року належить будинок [ADDRESS] . В належному їй будинку зареєстрований, крім неї, її знайомий [PERSON] , який з 2021 року в будинку не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його у будинку немає. Внаслідок реєстрації відповідача у будинку вона не може оформити субсидію. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.8-9, 11). В будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 17-06/787 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.13). 24.12.2022 року головою квартального комітету №30 Марганецької міської ради Дніпропетровської області Лобас С.О. в присутності мешканців-сусідів [PERSON] (будинок [ADDRESS] ), [PERSON] (будинок [ADDRESS] ), [PERSON] (будинок [ADDRESS] ) складено акт про те, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає один рік (а.с.12). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , а відповідач, хоча і зареєстрований в будинку, однак не проживає в ньому, добровільно з реєстрації не знімаються. Реєстрація в будинку відповідача, які в ньому не проживає, порушує права позивача, як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved