Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити його батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивач посилається на те, що з березня 2014 року вона та відповідач перебували у фактичних подружніх відносинах, під час яких [INFO] вона народила сина [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьком зазначений відповідач. Практично після народження сина, а саме наприкінці березня 2015 року вони з відповідачем припинили фактичні подружні відносини і з того часу він проживає окремо. Починаючи з жовтня 2015 року і по даний час їх неповнолітній син [PERSON] постійно проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні, йому забезпечені належні умови для проживання, виховання та розвитку. Разом з тим, відповідач, проживаючи окремо, займається виключно власним життям. При цьому з моменту припинення фактичних подружніх відносин він свідомо нехтує своїми обов`язками, а саме життям дитини не цікавиться, не спілкується з нею, не опікується, проявляє повну байдужість до стану її здоров`я, фізичного та духовного розвитку, не створює умов для отримання нею освіти та не надає матеріальну допомогу на її утримання. Позивач у судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У випадку неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Представник органу опіки та піклування у своїй заяві просить проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідач не займається вихованням дитини, не спілкується з нею ні за місцем проживання, ні у навчальному закладі, що підтверджується актом виконавчого комітету Брониківської сільської ради від 07.03.2023 року, актом депутата Звягельської міської ради Олейника І.О. від 09.03.2023 року, довідкою виданою ліцеєм №11 Звягельської міської ради № 12 від 06.03.2023 року, де навчається неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та довідкою спортивно-оздоровчого клубу "Січ", де [PERSON] займається у секції карате (а.с.13-16). Крім того, як вбачається із нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 17 березня 2023 року, він зазначив, з дитиною [PERSON] , [INFO] , не проживає з 2015 року, не піклується, не виховує та не утримує його матеріально, і в подальшому не маю наміру та можливості це робити (а.с.40). Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлен\-ня і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, ме\-дичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розви\-ток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав неможливо лише, якщо мати чи батько, незважаючи на усі їхні старання, не змогли забезпечити дитині належного виховання. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тобто фактично [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому він може бути позбавленим батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved