Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~14.10.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«Гардіан»,\~Малого підприємства\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Швидкі автобусні\~маршрути»,\~третя особа:\~ [PERSON] ,\~в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь [PERSON] суму доплати страхового відшкодування у розмірі 54941,16 грн.; стягнути з Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидкі автобусні маршрути» на користь [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 50000 грн.; судові витрати стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 року зазначену справу розподілено судді Гниличенко М.В. 31.10.2022 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.Одеси\~від 10.11.2022\~рокупровадження\~у справі\~відкрито та\~справу призначено\~до розгляду\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження,\~передбаченого ст.ст.274-279\~ЦПК України,\~у судовому\~засіданні з\~повідомленням /викликом/\~сторін. 24.01.2023 року ТДВ «СК «Гардіан» було подано відзив на позов, яким просили відмовити у задоволенні позовних вимог. 27.03.2023 року [PERSON] було подано заяву про часткову відмову від позовних вимог до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування, та закриття провадження по справі в частині заявлених позовних вимог до ТДВ «СК «Гардіан», оскільки позивач підтверджує отримання від ТДВ «СК`Гардіан» узгодженого між сторонами страхового відшкодування та суми компенсації судових витрат по вказаній справі. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.03.2023 року прийнято часткову відмову позивача від позову та провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення суми доплати страхового відшкодування у розмірі 54941,16 грн. закрито. Мале підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Швидкі автобусні маршрути» не скористалось правом на подання відзиву, або письмових заперечень проти позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі. Представник позивача адвокат Іноземцев О.В. до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, розгляд справи провести за його відсутності. Також до заяви було надано додаткові пояснення по справі, якими мотивовано наявність та розмір моральної шкоди та стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Представник відповідача - МП ТОВ «Швидкі автобусні маршрути» до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті та ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20.05.2021 року приблизно об 11:00 годині водій [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з МП ТОВ\~«Швидкі автобусні\~маршрути»,\~керуючи автомобілем марки БАЗ А079.04, реєстраційний номер [NUMBER] , біля будинку № 14-А по вул. Краснова в м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки MERCEDES-BENZ B200, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого сталося зіткнення. За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.п.2.3(б), 13.1 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак провадження по даній справі було закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративній відповідальності в порядку ст.38 КУпАП./а.с.16/. Третя особа [PERSON] перебуває у трудових відносинах з МП ТОВ «Швидкі автобусні маршрути», що вбачається із Наказу (розпорядження) № 35-К від 18.11.2020 року про прийняття на роботу на посаду водія автотранспортного засобу./а.с.12/ Цивільна відповідальність водія маршрутного автобусу БАЗ А079.04, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відповідно до полісу № АР/1147704. Строк дії полісу з 16.12.2020 року до 15.06.2021 року, крім того зазначено, що страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130000 грн./а.с.14/ Відповідно до cвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль MERCEDES-BENZ B200, реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить [PERSON] , яка є позивачем по справі. 15.09.2021 року представником [PERSON] адвокатом Іноземцевим О.В. було подано до Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«Гардіан» повідомлення про ДТП. Страховою компанією було частково сплачено суму страхового відшкодування, а саме 22.10.2021 року на рахунок [PERSON] надійшла сума в розмірі 21523,73 грн. У подальшому 17.03.2023 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Гардіан» було укладено Угоду про виплату страхового відшкодування та судових витрат, за якою сторонами було врегульовано розмір грошових виплат, внаслідок чого ухвалою суду провадження в частині позовних вимог до ТДВ «СК «Гардіан» було закрито. Що стосується позовних вимог до Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидкі автобусні маршрути» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд зазначає наступне. Так, дійсно, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з МП ТОВ\~«Швидкі автобусні\~маршрути»,\~транспортний засіб позивача було пошкоджено. Відповідно до\~пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~за\~ моральну (немайнову) шкоду,\~заподіяну працівником\~під час\~виконання трудових\~обов`язків,\~відповідальність несе\~організація,\~з якою\~він перебуває\~в трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Представник позивача у судовому засіданні звертає увагу суду на те, що на момент ДТП в автомобілі позивача знаходилась неповнолітня дитина та позивачу було завдано суттєвих страждань пов`язаних зі станом дитини, в тому числі моральному стані після ДТП, крім того через пошкоджений транспортний засіб позивач була обмежена у пересуванні, для відновлення свого життєвого ритму та зв`язків позивачу необхідно було докладати значних зусиль на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, звернення за страховим відшкодуванням та правовою допомогою. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у 50\~000 грн. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~ \~ \~ \~Тлумачення статей 11 та 1167\~ЦК України\~дозволяє стверджувати, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом\~моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до п.5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала позивачка, їх тривалості та враховував, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди\~ позивачу по справі внаслідок\~дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої\~ є водій [PERSON] , зважаючи на складнощі та незручності,\~що виникли у позивача внаслідок необхідності проведення ремонту автомобіля, докладення зусиль для організації життя, обмеження у використанні автомобіля, поведінку відповідача у ситуації, що склалась, заперечення підставності стягнення моральної шкоди, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, однак суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000 грн. \~ \~ \~ \~Сам по собі факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог\~ ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із суми судового збору у розмірі 2481,00 грн./а.с.34/ \~ \~ \~ \~Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 30\~000 грн., а у додаткових поясненнях зменшено суму витрат, яку просять стягнути на користь позивача в розмірі 15000 грн., без наявності належного обґрунтування, та з яких міркувань представник позивача виходив зазначаючи суму правничої допомоги у розмірі 15000 грн., суду невідомо, тому суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивачем було укладено Договір про надання юридичних послуг від 16.06.2021 року, а також Додаткова Угода до договору про надання юридичних послуг від 20.06.2021 року, з якої вбачається, що вартість послуг, що надаються виконавцем за Договором становить 30\~000 грн. при наданні послуг по досудовому врегулюванні спору (отримання відшкодування у страховій компанії) та у суді першої інстанції у випадку отримання недостатньої суми відшкодування. Оплата проводиться на протязі 5 календарних днів з моменту виставлення рахунку на оплату виконавцем. Відповідно до п.3.2 Договору встановлено, що вартість послуг, що надаються виконавцем за договором, встановлюються окремою угодою до цього договору. Вказаною Додатковою (окремою) угодою встановлено дві умови оплати вартості юридичних послуг це досудове врегулювання спору у страховій компанії, яке фактично не відбулось, оскільки позивачем було подано до суду позов про стягнення страхового відшкодування, та надання юридичних послуг у суді першої інстанції у випадку отримання недостатньої суми відшкодування, яку суд вважає недоведеною, оскільки між сторонами було укладено Угоду про виплату страхового відшкодування від 17.03.2023 року, якою сторони на основі взаємних поступок узгодили загальний розмір страхового відшкодування, який було визнано та підтверджено сторонами угоди, тобто фактично спір щодо розміру страхового відшкодування було вирішено мирним шляхом. Суд вважає, що при вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд повинен виходити із умов Додаткової угоди до Договору про надання юридичних послуг, яка взагалі не має відношення до вирішення питань щодо стягнення моральної шкоди на користь позивача, а фактично стосується вирішення питань щодо стягнення страхового відшкодування та вартості юридичних послуг з цього приводу. Будь-яких інших доказів про умови договору та визначення вартості юридичних послуг у суді першої інстанції з приводу стягнення моральної шкоди (звіту або акту-виконаних робіт, з зазначенням часу і характеру послуг/робіт, доказів виставлення рахунку на оплату послуг та квитанції щодо сплати послуг та їх розміру) суду не надано, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30\~000 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, суд відмовляє у стягненні на користь позивача витрат щодо виготовлення висновку судового експерта, оскільки вказаний доказ стосується виключно вимог щодо стягнення страхового відшкодування та його розміру. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN\~AND\~OTHERS\~v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial