Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до Іркліївської сільської ради, адреса: вул. Богдана Хмельницького, 7, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область (далі відповідач), третя особа: [PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] , адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1953 га, яка знаходиться в адміністративних межах колишньої Ленінської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2485 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок із надвірними спорудами, який знаходиться на зазначеній земельній ділянці та на грошові вклади. Заповіту [PERSON] не складав, інші спадкоємці окрім третьої особи [PERSON] (мати позивача), яка спадщину після смерті свого брата не прийняла, відсутні. Позивач звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину після смерті дядька [PERSON] проте отримав відмову, оскільки вчасно не подав заяву про прийняття спадщини після смерті останнього. [PERSON] зазначає про те, що у передбачений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини не зміг звернутися до нотаріуса через складну епідеміологічну ситуацію в країні пандемію захворювання на короновірус. Також, зазначає про те, що приймав участь у похованні свого дядька. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи цивільного законодавства, позивач просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року витребувано у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи [PERSON] , померлого [INFO] , та витяг зі Спадкового реєстру після смерті останнього. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Повідомив суд, що не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через наявність поважних причин короновірусної інфекції. Крім цього, зазначив, що його мати [PERSON] (третя особа) вже зверталася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за результатами розгляду таку позовну заяву було задоволено та визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Проте, [PERSON] , з невідомих йому причини, не звернулася до нотаріуса у визначений судом строк із заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник відповідача Іркліївської сільської ради не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. \~ \~ \~ \~У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Виходячи з приписів ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 травня 2021 року (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] являється рідною сестрою померлому [PERSON] , а позивач являється сином третій особі [PERSON] та, в свою чергу, племінником померлому [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 1970 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 червня 1974 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 січня 1999 року відповідно (а.с. 9 11). \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до ст.ст. 1262, 1265 ЦК України, третя особа [PERSON] являється спадкоємцем другої черги спадкування після смерті [PERSON] , а позивач [PERSON] спадкоємцем п`ятої черги спадкування. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: \~ \~ \~ \~- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2485 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 192591 від 21 жовтня 2009 року (а.с. 12); \~ \~ \~ \~- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1953 га, яка розташована в адміністративних межах колишньої Ленінської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 039303 від 12 липня 2002 року (а.с. 13) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 14). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 72 від 19 травня 2021 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті, крім нього, в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с. 8). Як було встановлено у судовому засіданні, рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року позов [PERSON] до Іркліївської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено та надано [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 30/01-16 від 16 лютого 2023 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після померлого [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмови про прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступало, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 36). Позивач звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] проте отримав відмову через відсутність заяви про прийняття спадщини та відсутність встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 січня 2023 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацом 4 п. 24 цієї Постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц, зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та поряду прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Так, позивач зазначає про те, що у передбачений законодавством шестимісячний строк, не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через складну епідеміологічну ситуацію у країни (короновірсну інфекцію), а також тому, що його мати [PERSON] (третя особа) бажала оформити спадщину після смерті [PERSON] . Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень було зупинено рух громадського транспорту, зокрема міжобласного сполучення, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. \~ \~ \~ \~Таким чином, обмеження, які б унеможливили позивача звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини внаслідок введення карантинних обмежень діяли з 12 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року, тобто до відкриття спадщини [PERSON] . \~ \~ \~ \~Так, [PERSON] помер [INFO] , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 10 листопада 2021 року. До нотаріуса позивач звернувся у 2023 році, а тому пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Так, на переконання суду, позивачем не надано, а судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини до 10 листопада 2021 року, в останнього було достатньо часу для прийняття такої спадщини, також позивач мав можливість подати таку заяву особисто або направити її засобами поштового зв`язку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed