Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У січні 2023 року позивачі [PERSON] (далі по тексту-позивач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту- позивач 2, [PERSON] )звернулися до суду із позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] (далі по тексту- ФОП [PERSON] ) про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги позивачами обґрунтовані тим, що 07.09.2022 [PERSON] та [PERSON] звернулися до клініки для отримання послуг медичного характеру, а саме: введення ін`єкції для збільшення губ. Зазначена послуга надавалась у підвальному приміщенні з вивіскою [INFO] за адресою: [ADDRESS] , де здійснює свою діяльність фізична особа-підприємець [PERSON] . Того ж дня, [PERSON] та [PERSON] уклали договір з [INFO] про введення ін`єкції для губ. Другий примірник договору або хоча б його копію позивачам не надали. На виконання укладеного договору, адміністратор [INFO] [PERSON] для оплати вищезазначених послуг надала реквізити, в яких були вказані [PERSON] , якій позивачі повинні були перерахувати 700,00 грн. та ФОП [PERSON] , якому позивачі перерахували 20 350,00 грн. за проведення медичних процедур. За вказаними реквізитами [PERSON] , чоловіком [PERSON] , було зроблено переказ коштів у розмірі 700,00 грн., 07.09.2022 [PERSON] , було зроблено переказ коштів у розмірі 20 350,00 грн. Після укладення договору [PERSON] були проведені медичні процедури, за якими було введено першу дозу ін`єкції препарату SARDENYA Shape філер 1.1 мл. та призначено дату наступної корекції 10.10.2022. У зв`язку з ракетними ударами по території України та, зокрема, по м. Києву, [PERSON] з метою перенесення дати корекції губ написала в особисті повідомлення в соціальній мережі Instagram адміністратору салону [INFO]. Пізніше, [PERSON] зв`язалася з клінікою засобами зв`язку з метою призначення наступної дати корекції губ. Працівники клініки поінформували, що строк придатності відкритої ін`єкції становить 14 днів, а також висунули вимогу про доплату за ін`єкцію, за яку позивачі вже переказали грошові кошти. Позивачі протягом всього часу дуже хвилювались та зазнали душевних (психічних) страждань. Не могли здійснювати звичний для них спосіб життя, постійно переживали за свої грошові кошти, сплачені за послуги, якими не могли користуватись. ФОП [PERSON] своїми діями спричинив виникнення у позивачів негативних емоцій через постійне ігнорування їх прав і зауважень щодо недоліків роботи, що призвело до негативних змін та порушення нормальних життєвих зв`язків, витрачання часу на звернення до лікарів, проведення відновлення стану здоров`я, звернення до суду. На підставі вищевикладеного позивачі просять стягнути грошові кошти з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] за ненадану послугу у розмірі 21 050,00 грн., інфляційні втрати 829,37 грн., 3% річних 171,28 грн., неустойку (пеню) у розмірі 62 518, 50 грн., а разом 84 569, 15 грн., також просили стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 500,00 грн. Ухвалою суду від 23.01.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 27.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням/викликом сторін. 06 лютого 2023 року представник позивачів подав клопотання про проведення судово-медичної експертизи. 13 лютого 2023 року представник позивачів подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 06 березня 2023 року представник позивачів подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 20 січня 2023 року представник позивачів подав клопотання про витребування доказів. У судовому засіданні 13.03.2023 представник позивачів [PERSON] подала заяву про виклик свідків. Ухвалою суду від 13.03.2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, клопотання представника позивачів від 13.02.2023 про долучення доказів до матеріалів справи задоволено, долучено докази до матеріалів справи. Ухвалою суду від 13.03.2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, клопотання представника позивачів від 06.03.2023 про долучення доказів до матеріалів справи задоволено, долучено докази до матеріалів справи. Ухвалою суду від 13.03.2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника позивачів про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 13.03.2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, знято з обговорення клопотання представника позивачів про проведення судово-медичної експертизи, оскільки представник його не підтримав та просив зняти з обговорення. Ухвалою суду від 13.03.2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, задоволено заяву представника позивачів про виклик свідка. Проте, під час розгляду справи, свідок на вилик суду не з`явився для дачі показів, представники позивачів просили продовжити розгляд справи без допиту свідка та на підставі наявних доказів у матеріалах справи винести рішення. 20 березня 2023 року представник позивачів подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 16 березня 2023 року від представника позивачів надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 29.03.2023 року, яку внесено до протоколу судового засідання, клопотання представника позивачів від 16.03.2023 про долучення доказів до матеріалів справи задоволено, долучено докази до матеріалів справи. Ухвалою суду від 29.03.2023 було задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів. Проте, ухвала суду залишена без виконання. У судовому засіданні 26.04.2023 представник позивачів заявила клопотання про дослідження веб-сайту. Ухвалою суду від 26.04.2023, яку внесено до протоколу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання. Представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників позивачів, дослідивши матеріали у справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Статтею 526 ЦК України вимагає від сторін договірних правовідносин виконувати зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Окрім того, за ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочинну не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 3 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В позовній заяві позивачі та під час розгляду справи представники позивачів посилались на ту обставину, що 07 вересня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір з [INFO] про введення ін`єкції для губ. Другий примірник договору позивачам не надано. На виконання укладеного договору, адміністратор [INFO] [PERSON] для оплати вищезазначених послуг надала реквізити, в яких були вказані [PERSON] , якій позивачі повинні були перерахувати 700,00 грн. та ФОП [PERSON] , якому позивачі повинні були перерахувати 20 350,00 грн. за проведення медичних процедур. 07 веренся 2022 року за вказаними реквізитами [PERSON] , чоловіком [PERSON] , було зроблено переказ коштів у розмірі 700,00 грн., 07 вересня 2022 року [PERSON] , було зроблено переказ коштів у розмірі 20 350,00 грн. Після укладення договору [PERSON] , [PERSON] були проведені медичні процедури, за якими було введено першу дозу ін`єкції препарату SARDENYA Shape філер 1.1 мл. та призначено дату наступної корекції 10.10.2022. Проте, у зв`язку з ракетними ударами по території України та, зокрема, по м. Києву, [PERSON] з метою перенесення дати корекції губ написала в особисті повідомлення в соціальній мережі Instagram адміністратору салону [INFO]. Пізніше, [PERSON] зв`язалася з клінікою засобами зв`язку з метою призначення наступної дати корекції губ. Працівники клініки поінформували, що строк придатності відкритої ін`єкції становить 14 днів, а також висунули вимогу про доплату за ін`єкцію, за яку позивачі вже переказали грошові кошти. В матеріалах справи відсутні договори про проведення медичних послуг від 07.09.2022 укладений між позивачами та відповідачем, які б були спрямовані на виникнення взаємних прав та обов`язків, що вказує на відсутність підстав для надання відповідачем будь-яких послуг та виконання зобов`язань перед позивачем. Також, суд звертає увагу, що в квитанціях на суму 700,00 грн. та 20 350,00 грн., призначення платежу вказано переказ особових коштів, а не за послуги за проведення медичних процедур, як вказують позивачі у позові. Доводи позивачів, що саме відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання про проведення медичних процедур не знайшли свого підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами. Зі змісту позову не можливо встановити, що саме з відповідачем у справі у позивачів склались правовідносини зобов`язального характеру, оскільки жодна з вказаних обставин не обґрунтована та не доведена позивачами, у зв`язку з чим суд вважає, що за недоведеністю вимог слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача грошових коштів за ненадану послугу у розмірі 21 050,00 грн. У задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат 829,37 грн., 3% річних 171,28 грн., неустойку (пеню) 62 518, 50 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., також слід відмовити, оскільки вони є похідними вимогами. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені позивачами судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22 500,00 грн. слід залишити за позивачами. Судові витрати у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави, оскільки позивачі були звільнений від його сплати при зверненні до суду із вказаним позовом.

Outcome: dismissed