Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

24.05.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.11.2007 року між ним та відповідачем (дівоче прізвище [PERSON] , від другого шлюбу [PERSON] ) було укладено шлюб відділом РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції у Одеській області. [INFO] у них народився син - [PERSON] та [INFO] - народився другий син [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження дітей. Сини були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , де зараз і проживають з позивачем. 27.10.2015 року Рішенням Київського районного суду м. Одеси (справа 520/5296/15) шлюб було розірвано. Після розлучення, за домовленістю з відповідачем, їх сини проживали із матір`ю деякий час, та з ним по черзі. Але з жовтня 2021 року сини проживають з ним за адресою: [ADDRESS] . У його колишньої дружини внаслідок другого шлюбу народилася дитина, здійснювати догляд за вже трьома дітьми було складно, тому їх діти [PERSON] та [PERSON] почали проживати з ним, та станом на сьогодні зареєстровані та проживають з ним. Він повністю опікується інтересам і потребам дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Він ніколи не перешкоджав і не мав наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню дітей із матір`ю. Син [PERSON] відвідує шкільний заклад Одеський навчально-виховний комплекс «Надія» ЗОШ 1-3 ступенів Одеської міської ради та син [PERSON] відвідує КЗ «Одеський навчально-реабілітаційний центр «Дитина з майбутнім» Одеської міської ради. Піклуючись про розвиток та здоров`я їх синів, він постійно намагається говорити з відповідачем про її обов`язок піклуватися про здоров`я та розвиток дітей, контролювати її побачення з синами та сприяти їх зустрічам. У зв`язку із ситуацією, яка склалася, а саме: колишня дружина проживає у м. Роздільна Одеська область із новою сім`єю, а їх діти вже тривалий час (з жовтня 2021 року) проживають з ним у місті Одеса, а також відвідують шкільні заклади освіти поряд із домом. А також [PERSON] відвідує заклад загальної середньої освіти для дітей з особливими освітніми потребами, зумовленими порушеннями інтелектуального розвитку та складними порушеннями розвитку, з урахуванням особливостей його психофізичного розвитку та відповідно до освітньої програми. Цей заклад створений з метою забезпечення реалізації права осіб з особливими освітніми потребами, на здобуття початкової та базової середньої освіти; забезпечення соціально-психологічної та корекційної реабілітації і трудової адаптації учнів, різнобічного розвитку, професійної орієнтації та підготовки дітей зазначеної категорії до самостійного життя. Таким чином, проживання дітей разом з батьком відповідає їх інтересам, він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідач забезпечити не взмозі. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із синами і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти не були позбавлення піклування матері. Позивач наголошує, що спілкуванню відповідача з дітьми він не перешкоджає, але на сьогоднішній день, віддалене проживання, неможливість займатися із дітьми пов`язана із народженням третьої дитини, фінансової нестабільності, а також відсутністю власного житла, ускладнюють виконання батьківських обов`язків. Психологічно діти не заперечують проживати з ним, оскільки вихованням синів здебільшого займався він. 17.05.2022 року позивач звернувся із заявою до Служби у справах дітей Одеської міської ради для надання висновку про доцільність проживання дітей з ним, а також для з`ясування його умов життя з дітьми, їхнього ставлення до нього та інших обставин що мають істотне значення. У зв`язку із тим, що малолітньому [PERSON] повних 11 років його місце проживання поки що вирішують батьки, а [PERSON] повних 14 років, він самостійно може обрати місце проживання, у такому випадку при вирішенні питання щодо проживання дітей комісія буде заслуховувати незалежну думку дитини для з`ясування усіх обставин. За обставин, які склалися, ним створені найкращі умови для дітей, в них є своя кімната, спальний куточок, де вони відпочивають та займаються домашнім завданням. Він любить своїх дітей і має змогу забезпечити їх всім необхідним. Він отримує стабільний дохід відповідно до Договору про надання послуг електроенергії від сонячних батарей. А також займається наданням послуг клінінгу, від чого також отримує стабільний дохід. Має квартиру на праві власності. Він постійно слідкує за станом здоров`я синів, знає детально про хворобу [PERSON] та відвідує з сином лікарні, а також піклується про розвиток обох дітей, в нього з синами психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Судовий збір сплачує самостійно та не потребує відшкодування його від відповідача. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою реєстрації та проживання: [ADDRESS] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.06.2022 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 21.06.2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Штець О.О. про залучення Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та зобов`язати Київську районну адміністрацію Одеської міської ради надати до суду висновок про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.06.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Київську районну адміністрацію Одеської міської ради (місце знаходження: 65114, вул. Академіка Корольова, 9, місто Одеса Одеської області). Зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради підготувати та подати суду висновок щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 5.09.2022 року третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради надала суду лист від 30.08.2022 року про надіслання ухвали суду від 29.06.2022 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради для здійснення відповідних заходів в межах компетенції. Позивача попереджено про необхідність попереднього звернення до Служби у справах дітей Одеської міської ради. Листом від 21.09.2022 №05/8011 Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила Київську районну адміністрацію Одеської міської ради про те, що [PERSON] звернувся до Служби із заявою про визначення місця проживання малолітніх дітей. Службою було підготовлено та надіслано запити до Центру соціальних служб Одеської міської ради, КНП «Дитяча міська поліклініка №6» Одеської міської ради, Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області. Після отримання відповідей та встановлення думки матері, Службо. Буде підготовлено проект висновку та направлено до Київської РА ОМР для прийняття рішення. 25.01.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Штець О.О. про витребування від Служби у справах дітей Одеської міської ради висновку щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 09.02.2023 року клопотання представника позивача адвоката Штець О.О. про витребування доказів - задоволено, витребувано від Служби у справах дітей Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: вулиця Косовська, буд. 2, корпус «Д» м. Одеса, 65022) висновок щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановлено строк виконання ухвали суду до 20.02.2023 року. 14.03.2023 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.03.2023 року №155/01-11 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.03.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.05.2023 року, за клопотанням представника позивача - адвоката Штець О.О., позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] - залишені без розгляду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник позивача - адвоката Штець О.О. в судовому засідання просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала суду заяву від 20.06.2023 року, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача та його представника, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , актовий запис №188 від 01.07.2010 року, складеного та виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, встановлено, що батьком останнього є - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до медичної довідки, серії 12ЯЯТ №462586, виданої 16.05.2022 року, «Міським психіатричним диспансером» Одеської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] психічних розладів немає. Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, серії 12ЯЯС №130590, виданого 13.05.2025 року МЦ «Вектор Плюс», встановлено, що у [PERSON] , [INFO] відсутні показання для виконання опікунства. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2013 року №8331099 встановлено, що [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей №Б4-265730-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , складених Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 03.12.2020 року встановлено, що за вищевказаною адресою на реєстраційному обліку перебувають: [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 1996 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. З довідки директора Одеського навчального комплексу «Надія» ЗОШ І-ІІІ ст. №01/26/17 від 17.01.2023 року встановлено, що [PERSON] навчається у 6-Б класі. З висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.03.2023 року №155/01-11«Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] » встановено, що позивачем [PERSON] створено належні умови для виховання, проживання та розвитку дитини, він здатний виконувати свої обов`язки щодо виховання та догляду за малолітньою дитиною, на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 16.02.2023 року, малолітній [PERSON] , [INFO] повідомив про бажання проживати з батьком. Згідно вказаного висновку орган опіки та піклування вважає можливим визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з баткьом [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні 09.05.2023 року була заслухана думка дитини [PERSON] , [INFO] , який висловив бажання проживати разом з батьком [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої-третьої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини другої та третьої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Встановивши, що і батьком, і матір`ю створено належні умови для виховання та розвитку дитини, суди, виходячи із найкращих інтересів неповнолітнього [PERSON] , 2010 р.н. врахувавши у тому числі вік дитини, право на гармонійний розвиток і належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами та обов`язками батьків, дійшов до висновку про визначення місця проживання дитини з батьком. Матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Суд враховує, що 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] » складеного головою Київської районною адміністрацією Одеської міської ради Сушковим В. від 02.03.2023 року №155/01.11 встановлено, що батьком [PERSON] створено належні умови для виховання, проживання та розвитку дитини, враховуючи, що батько здатний виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за малолітньою дитиною, бажаної самої дитини щодо визначення місця проживання з батьком та інші обставини, які підтверджуються наявними документами, а також протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, ними було прийнято рішення про визнання можливим визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , 2010 р.н. разом з батьком [PERSON] , 1979 р.н. На час ухвалення рішення, судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення його проживати разом з батьком, у звичному для нього середовищі. Беручи до уваги обставини справи справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] буде відповідати найкращим інтересам дитини. При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі статей 7, 161, 171 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.8,12,18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року,

Outcome: approved