Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 26 вересня 1992 року. На даний час від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивачка вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склались. У сторін діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та життя. Відповідач не розуміє сутності проблем, які в них виникають. Позивачка зазначає, що вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин, тому подальших причин підтримувати сімейні відносини немає. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивачка в судове засідання 11.05.2023 р. не з`явилась, у письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов задовольнити. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання 11.05.2023 не з`явився, у письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутність, вказав, що згідний на розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 вересня 1992 року, місце реєстрації: Скобелківська сільська рада Горохівського району Волинської області, актовий запис №14. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки, шлюб існує формально. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу не заперечив, про що вказав у поданій суду письмовій заяві від 11.05.2023. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позивачці за її клопотанням слід залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати суд залишає за позивачкою на її клопотання. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved