Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

25.04.2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] з покладенням на нього наступних обов`язків: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування) з [PERSON] , вести телефонні переговори і переписку, а також контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк шість місяців. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18.09.2014 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] не покинув місце їх проживання та неодноразово вчиняє домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, за що його було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з цим змушена звернутись до суду з відповідною заявою. В судове засідання заявник не з`явилася, однак до суду надійшла заява в якій заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу слухати у її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки аналізуючи постанови суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо заявника, існує загроза подальшої дискримінації чи насильства для неї. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України у разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неодноразово [PERSON] вчиняв домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, за що його було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, про що свідчать копії постанов Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28.12.2021 року, 29.11.2022 року, 23.03.2023 року, 27.03.2023 року. Крім того, на розгляді Чемеровецького районного суду Хмельницької області перебувають адміністративні матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] 07.04.2023 року. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial