Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до КС «Йван» , Хустської державної нотаріальної контори, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу: Ляшко Вікторія Олександрівна про усунення прав власника шляхом скасування обтяжень на майно. Позовні вимоги вмотивовані тим, що після смерті дружини [PERSON] - [INFO] , у встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та дізнався, що на спадкове майно накладено обтяження у виді заборон на відчуження (архівні записи). Перше обтяження зареєстроване Хустською державною нотаріальною конторою 21.11.2006 року №4086385, підстава обтяження - договір іпотеки, 1354, 24.03.2004 року, [PERSON] , власником майна (будинком [ADDRESS] ) зазначена - [PERSON] , наступне - 23.11.2006 року Хустською державною нотаріальною конторою за №4100372, підстава: повідомлення б/н від 21.07.1964, Закарпатська контора Будбанку, за Тячівським реєстром. Об`єктом обтяження зазначено будинок [ADDRESS] , власником майна зазначено [PERSON] . Позивач зазначає, що дані обтяження внесені в реєстр помилково, оскільки ні він, ні його дружина не мали жодних зобов`язань перед відповідачами, що й слідує з реєстру боржників, де вказано, що обмеження накладено на майно [PERSON] та [PERSON] , які не являються власниками будинку [ADDRESS] . На даний час оформивши спадкові права на майно, позивач позбавлений права на розпорядження ним у зв`язку з наявними заборонами. Просив суд скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна накладене на підставі повідомлення Закарпатської контори Будбанку 21.07.1964 року в Державному реєстрі речових прав №49682583 та [PERSON] , приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу 24.03.2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №4086385. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від представника позивача адвоката Перегінець О.Г. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. В судове засідання завідувачкою Хустської державної нотаріальної контори - Турчин В.Ф., подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила проти задоволення позову. Представник КС «Йван»\~ в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист за підписом голови правління даної кредитної установи від 02.05.2023 року за №23. В листі зазначено, що КС «Йван»\~ та\~ [PERSON] мешканка будинку [ADDRESS] мали кредитні відносини та іпотечний договір №1354 від 24.03.2004 року, однак власники будинку [ADDRESS] з ними не мали жодних відносин. Тому не заперечують проти задоволення позову та розгляду справи без їхньої участі. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Ляшко В.О. в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, вирішення даного спору залишила на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таке право відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 17.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Чіжмарь С.І., р/н 727, дружина позивача [PERSON] стала власником житлового будинку [ADDRESS] . З договору дарування (п.4 Договору) вбачається, що будинок на момент укладення правочину під забороною (арештом) не перебував, що підтвердилось відповідними документами. [INFO] , [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області, а/з № 314. 28.02.2023 року за №28/01-30, у зв`язку з перебуванням у провадженні спадкової справи №57/2022, за померлою [PERSON] , приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу\~ Ляшко В.О. зроблено інформаційний запит до приватного нотаріуса Король Н.І., щодо можливості виправлення технічної помилки щодо реєстрації заборони на будинок [ADDRESS] , оскільки [PERSON] (іпотекодавець за договором) є власником будинку [ADDRESS] , а не [ADDRESS] . 10.03.2023 року приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Король Н.І., надано відповідь на інформаційний запит, згідно якого 24.03.2004 року, нею посвідчений договір іпотеки щодо майна [PERSON] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надано копію договору іпотеки. З договору іпотеки від 24.03.2004 року укладеного між [PERSON] та КС «Йван» вбачається, що предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Натомість Хустською державною нотаріальною конторою 21.11.2006 року, внесено обтяження у виді заборони на відчуження будинку [ADDRESS] , що належав на праві приватної власності померлій [INFO] , [PERSON] , яка не була стороною договору іпотеки від 24.03.2004 року. З наявних у матеріалах справи доказів, вбачається наявність внесення помилкового запису про накладення обтяжень у виді заборони на відчуження будинку [ADDRESS] , відповідно до іпотечного договору від 24.03.2004 року укладеного між [PERSON] та КС «Йван», оскільки згідно договору предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 23.11.2006 року Хустською державною нотаріальною конторою за №4100372 внесено обтяження, підстава: повідомлення б/н від 21.07.1964, Закарпатська контора Будбанку, за Тячівським реєстром. Об`єктом обтяження зазначено будинок [ADDRESS] , власником майна зазначено [PERSON] . (дане обтяження перенесено при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за №49682583). Згідно п.п.5.1. п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 7 квітня 1959 року «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07 квітня 1959 року №369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). У зв`язку з реорганізацією банківської системи СРСР у 1987 році Будбанк СРСР був реорганізований у Промбудбанк СРСР. Пунктом 8 зазначеної Постанови передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. На виконання вищезазначеної Постанови Промбудбанк СРСР створив на території УРСР Український республіканський банк державного комерційного промислового будівельного банку «Укрпромбудбанк». Згідно пункту 2 Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня 1991 року №873-ХІІ Український республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпомбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України. 27 вересня 1991 року Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України (далі - Промбудбанк України), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. 09 квітня 1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протоколи засідання Правління Національного банку України від 9 квітня 1992 року №1), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. На даний час відсутні відомостей про реєстрацію Національним банком України іншого банку, який став правонаступником Промбудбанку України. Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої була накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає. Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі №6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, на даний час у позивача [PERSON] немає невиконаних майнових зобов`язань перед Закарпатською конторою Будбанк та КС «Йван», існування заборони на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача щодо вільного розпорядження майном, а тому встановлені обтяження підлягають припиненню. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними\~ в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved