Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 17.08.2013 року. 21.11.2022 усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.11.2022 року про залишення позовної заяви без руху, додано до позовної заяви оригінал свідоцтва про шлюб між сторонами. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне подружнє життя у сторін за останні роки погіршилося, в результаті чого між подружжям втрачено взаєморозуміння. Спроби примирення не були успішними оскільки подружжя має різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини припинилися більше року тому. З того часу подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства і не має спільного бюджету. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Сенсу підтримувати подальші сімейні відносини немає. Спору щодо поділу майна подружжя та щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Представник позивача до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання звернулася до суду з заявою, в якій просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, від подання відзиву відмовилася. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 17 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, про що в зроблено запис за №635, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у письмовій заяві визнала позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердила обставини, зокрема, щодо відсутності спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. На час розгляду справи спору щодо поділу майна та спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved