Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

У вересні 2022 року ПрАТ ?Страхова компанія ?Уніка? звернулось суду із даним позовом до [PERSON] ., в якому просило стягнути з відповідача стягнути з відповідача на свою\~користь шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди у\~розмірі 8 736,61 грн. та судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що у 2020\~року між\~ПрАТ ?СК\~?Уніка? та\~АТ КБ\~?ПриватБанк? було укладено Договір\~добровільного страхування\~транспортного засобу\~Мітсубіші,\~д.р.н. [NUMBER] . 30.05.2020 в м. Бровари сталося ДТП за участю транспортного засобу Деу, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] \~та автомобіля\~Мітсубіші,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~внаслідок чого\~було пошкоджено\~автомобіль Мітсубіші,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~що був\~застрахований ПрАТ\~?СК ?Уніка?\~за Договором\~добровільного страхування наземного транспорту №КІМ0СР5-204ТЗОМ. Згідно постанови Броварського районного суду від 23.07.2020 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного\~вище ДТП\~було завдано\~майнової шкоди\~власнику автомобіля Мітсубіші, д.р.н. [NUMBER] . На підставі\~заяви потерпілої\~особи,\~Договору добровільного\~страхування транспортного засобу\~та на\~підставі вимог\~Закону України\~?Про страхування?,\~ПрАТ ?СК ?УНІКА?\~складено страховий\~акт №\~00357406\~та визначено\~розмір страхового відшкодування в сумі - 8 736,61 грн., які були сплачені потерпілій особі. Розмір страхового\~відшкодування дорівнює\~вартості матеріального\~збитку завданого власнику автомобіля Мітсубіші, д.р.н. [NUMBER] . 21 вересня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 10 листопада 2022 року. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, відзив або заперечення на позовну заяву не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що у 2020\~року між\~ПрАТ ?СК\~?Уніка? та\~АТ КБ\~?ПриватБанк? було укладено Договір\~добровільного страхування\~транспортного засобу\~Мітсубіші,\~д.р.н. [NUMBER] . 30.05.2020 в м. Бровари сталося ДТП за участю транспортного засобу Деу, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] \~та автомобіля\~Мітсубіші,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~внаслідок чого\~було пошкоджено\~автомобіль Мітсубіші,\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~що був\~застрахований ПрАТ\~?СК ?Уніка?\~за Договором\~добровільного страхування наземного транспорту №КІМ0СР5-204ТЗОМ, у зв`язку з тим, що водієм [PERSON] було порушено ПДР України, що підтверджується довідкою №3020154536777556, схемою місця ДТП. На момент\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~цивільно-правова\~відповідальність власника наземного транспортного засобу Деу, д.р.н.\~ [NUMBER] не\~була застрахована. Постановою Броварського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 23\~липня 2020\~року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КупАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. На підставі\~заяви №00357406\~про подію,\~що має\~ознаки страхового\~випадку,\~пояснень (до\~заяви №00357406),\~Договору добровільного\~страхування транспортного засобу,\~ремонтної калькуляції\~№00357406\~від 03.06.2020\~року,\~складено страховий\~акт №\~00357406\~та визначено\~розмір страхового відшкодування в сумі - 8 736,61 грн., які були сплачені потерпілій особі, що підтверджується заявою про перерахування страхового відшкодування, платіжним дорученням №157187 від 22.06.2020 року. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і заперечення учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення\~для\~вирішення\~спра. Ці дані встановлюються\~такими\~засобами: 1)\~письмовими, речовими\~і електронними доказам; 2)\~висновками\~експертів; 3)\~показаннями\~свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України належними\~є\~докази,\~які\~містять інформацію\~щодо предмета\~доказування.\~Предметом доказування\~є\~обставини,\~що підтверджують\~заявені\~вимоги чи\~заперечення\~або\~мають\~інше значення\~для\~розгляду справи\~і\~підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового\~рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~\~ЦПК\~України достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти\~висновку\~про\~наявність\~або\~відсутність\~обставин справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті обставини,\~на які\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Докази\~подаються\~сторонами\~та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК\~України сторони\~та\~інші\~учасники\~справи\~подаються докази\~у\~справі безпосередньо\~до\~суду. Позивач,\~особи,\~яким\~законом\~надано\~право звертатися\~до\~суду\~в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні\~подати\~докази\~разом\~з\~поданням\~позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ст.\~1166\~Цивільного\~кодексу\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.\~1187\~ЦК\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.\~1188\~ЦК\~України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України Про страхування). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України Про страхування). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України Про страхування). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 8736 грн. 61 коп. Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань : договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування; деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП; договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Суд встановив, що на виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 8736 грн. 61 коп. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України Про страхування та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. З огляду на вищевикладене, враховуючи подані письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які підтверджуються платіжним дорученням № 3501 від 07.09.2022 року на суму 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved