Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Заявник [PERSON] ,за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,\~звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Токмак Запорізької області. В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що він є сином [PERSON] , яка постійно проживала в м. Токмак Запорізької області, що на даний час перебуває в тимчасовій окупації. [INFO] мати заявника померла на окупованій території, зокрема, у м. Токмак Запорізької області. По факту смерті матері заявника видано свідоцтво про смерть на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи, що підтверджують факт смерті [PERSON] видані незаконним медичним закладом та органом реєстрації, які знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Заявник не може отримати свідоцтво про смерть матері [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно чинного законодавства України, оскільки факт смерті мав місце на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого зразка, який може бути прийнято відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Тому, встановлення факту смерті матері заявника [PERSON] , яка померла [INFO] в судовому порядку, має для заявника юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так-як дозволить заявнику в подальшому здійснити реєстрацію цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати відповідний документ, а саме, свідоцтво про смерть матері, згідно чинного законодавства України, а також оформити спадкові права після смерті останньої. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. З підстав, наведених у заяві, оскільки встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті [PERSON] у\~встановленому законом\~порядку та\~з метою\~відкриття спадщини\~після смерті\~його матері,\~враховуючи,\~що відновлення\~порушених прав\~заявника не\~можливо в\~інший спосіб,заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Токмак Запорізької області. У судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав та обґрунтувань, викладених у ній, та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак про місце, час та дату розгляду даної справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. 2 ч. 1\~ст. 317 ЦПК України,\~заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник повинен обґрунтувати заяву доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року\~державній реєстрації, зокрема, підлягає смерть. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника на окупованій території, зокрема, у м. Токмак Запорізької області, що підтверджується довідкою про смерть № С-02829, виданої 07.03.2023, з якої вбачається, що причиною смерті останньої є гострий інфаркт міокарда, ішемічна хвороба серця та гіпертонічна хвороба, а також, довідкою про причину смерті № 30 від 03.03.2023, з якої вбачається, що [PERSON] , 1938 р.н., померла [INFO] , внаслідок ішемічної хвороби серця. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 363, видане 23.08.1962 р. Факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 07.03.2023 Сімферопольським районним відділом ЗАГС № 3 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»\~та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Токмацької міської територіальної громади тимчасово окупована РФ (з 26.02.2022 року по теперішній час). Таким чином, на момент смерті [PERSON] територія м. Токмак Запорізької області була тимчасово окупованою територією. Вищезгадані документи видані на непідконтрольній Україні території, а саме, органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Однак суд, при розгляді вказаної категорії справ, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справах Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Зважаючи на вищевикладене, заявник позбавлений можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки в останнього відсутній документ, форма якого мала б відповідати формі, визначеній\~наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав суду показання про те, що його матір [PERSON] , [INFO] , дійсно померла [INFO] у місті Токмак Запорізької області. За вказаних обставин, беручи до уваги те, що заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї матері, оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви, шляхом встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Токмак Запорізької області. Відповідно до п. 21 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Частиною 4\~ст. 317 ЦПК України\~визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного,

Outcome: approved