Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНАД» звернулося до суду з позовною заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни про: - визнання відомостей у п. 1.5 договору купівлі-продажу від 23.09.2021 р. № 3611 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. недостовірними в частині що відносно нерухомого майна, а саме адмінбудинку за адресою [ADDRESS] не укладено будь-яких договорів щодо користування з іншими особами, а також прав у третіх осіб, у т.ч. за договором найму/оренди, як в межах, та і за межами України; - визнання протиправними дій нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії зареєстрованої за № 3611 щодо посвідчення правочину договору купівлі-продажу від 23.09.2021 р. № 3611 такими, що вчиненні в порушення вимог ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України та з порушенням підпунктів 5.1 5.9 пункту 5 глави 1 Розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо неповідомлення ТОВ «МАНАД» про продаж нерухомого майна за ціною 3\~698,45 грн. для можливості скористатись переважними правами на його придбання; - визнання протиправною бездіяльність нотаріуса Бондар Т.М. в частині не направлення письмового повідомлення про порушення законодавства при вчиненні нотаріальної дії зареєстрованої за № 3611 при посвідченні договору купівлі-продажу від 23.09.2021 р. та зобов`язання приватного нотаріуса Бондар Т.М. вчинити дії згідно ч. 3 ст. 51 Закону України «Про нотаріат», п. 1 глави 15 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, шляхом направлення до ПАТ НАСК «Оранта», гр. [PERSON] та ТОВ «Манад» повідомлення про вчинення нотаріальної дії № 3611 з порушенням вимог ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України, підпунктів 5.1 5.9 пункту 5 глави 1 розділу І та пунктів 1-4 глави 20 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України внаслідок неповідомлення ТОВ «Манад» про продаж 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок) за адресою [ADDRESS] за ціною 3\~698,45 грн., чим було позбавлено можливості скористатись переважним правом на його придбання. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ПАТ НАСК «Оранта» було власником нежитлової будівлі (адмінбудинку) площею 344,00 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане виконкомом Яготинської міської ради від 10.03.2006 р. ТОВ «Манад» орендувало у ПАТ НАСК «Оранта» впродовж 4,10 років частину приміщень в [ADDRESS] . Останній договір було укладено 01.11.2019 року за № 29/19 згідно якого в оренду було передано приміщення 1-го поверху будівлі загальною площею 139,5 кв.м. позначені на план-схемі номерами 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 1 строком до 31.10.2020 року. Вказаний строк оренди був продовжений до 31.10.2021 року додатковим договором № 1 від 29.10.2020 року. Впродовж часу оренди ТОВ «Манад» належним чином виконував обов`язки орендаря та сплачував всі належні платежі за орендою. ПАТ НАСК «Оранта» обіцяли продати позивачу будівлю або її частину якщо буде прийнято рішення про продаж. ТОВ «Манад» відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України мало переважне право на придбання речі переданої у найм у разі продажу. У серпні 2021 року між ТОВ «Манад» та ПАТ НАСК «Оранта» були проведені перемовини в ході яких орендодавцем була озвучена готовність здійснити продаж 23/25 часток в адмінбудинку за ціною 4\~000,00 грн. за 1 кв.м., але при цьому письмових пропозицій зазначеного не надходило. ТОВ «Манад» після закінчення переговорів направив листа власнику про готовність придбати весь будинок за ціною 3\~500,00 грн. за 1 кв.м. Зазначене було лише обміном думками, а не виконання вимог ч. 2 ст. 362 ЦК України щодо повідомлення про продаж для можливості реалізації переважного права на придбання майна. 23.09.2021 року ПАТ НАСК «Оранта» продає [PERSON] 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок) та вказана частка склала 317,7 кв.м. за 1\~175\~000,00 грн. з розстрочкою платежу за ціною 3\~698,45 грн., тобто вказана частка була продана за нову ціну без дотримання приписів ч. 2 ст. 362 ЦК України. Отже, ТОВ «Манад» не було запропоновано скористатися можливістю переважного права на придбання нерухомості. Зазначений договір купівлі-продажу 23.09.2021 року було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. та зареєстровано нотаріальну дію за № 3611. В п. 1.5. зазначеного договору вказано, що ПАТ НАСК «Оранта» гарантує, що відносно нерухомого майна відсутні будь-які обтяження, зокрема арешти та заборони відчуження, а також що відносно нерухомого майна не укладено будь-яких договорів щодо користування з іншими особами, а також прав у третіх осіб у т.ч. за договорами найму/оренди як в межах так і за межами України. ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було відомо, що зазначені в договорі відомості є недостовірними, щодо прав третіх осіб на майно, у т.ч. за договорами найму/оренди та приховування інформації щодо оренди майна ТОВ «Манад» від нотаріуса є недобросовісним та несправедливим. Внаслідок зазначеного нотаріус [PERSON] посвідчила договір у п. 1.5. якого зазначено неправдиві відомості. При цьому, нотаріус не з`ясувала переважність прав ТОВ «Манад» на придбання 23/25 часток на нежитлову адмінбудівлю та посвідчивши договір (вчинивши нотаріальну дію) порушила вимоги ч. 2 ст. 362, ч. 2 ст. 777 ЦК України. Після посвідчення договору ТОВ «Манад» повідомило нотаріуса з наданням підтверджуючих документів про порушення переважного права товариства на придбання нерухомості, але нотаріус протиправно відмовляється вчиняти дії відповідно до ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про нотаріат», п-п. 5.1-5.9 п. 5 гл. 1 р. І та п. 1-4 гл. 20 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України мотивуючи це тим, що порушень не було. За поясненнями ПАТ НАСК «Оранта» позовні вимоги не визнаються товариством, оскільки приватний нотаріус не є належним відповідачем у справі, оскільки він не стає учасником цивільних правовідносин, а тому не може порушувати цивільні права. Крім того, відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. При цьому, Яготинським районним судом Київської області вже розглядається цивільна справа № 382/1370/21 за позовом ТОВ «Манад» до ПАТ НАСК «Оранта», [PERSON] про переведення прав покупця як орендаря щодо придбання предмету оренди та оспорювання договору купівлі-продажу. Крім того, ТОВ «Манад» не мав переважного права перед іншими особами на придбання 344 кв.м. нежитлової будівлі, оскільки отримав у строкове платне користування лише частину нежитлового приміщення загальною площею 139,5 кв.м., тобто об`єкт оренди та об`єкт купівлі-продажу не співпадають, а тому річ яка була продана [PERSON] не є річчю, яка була передана в найм. За відповіддю на пояснення ТОВ «Манад» зазначає, що між ними та страховою компанією було укладено договір найму/оренди та велось листування з приводу цінових пропозицій один до одного щодо купівлі-продажу 23/25 часток у праві власності в адмінібудинку. У п. 1.5 договору купівлі-продажу посвідченого нотаріусом містяться недостовірні відомості про відсутність договорів найму/оренди. Нотаріус мав обов`язок перевірити наявність/відсутність щодо предмета купівлі-продажу переважного права на його придбання незалежно від зайнятої площі. Крім того, нотаріус повинен впевнитися, що продавець у письмовій формі повідомив усіх інших учасників спільної часткової власності про свій намір продати свою частку іншій особі із зазначенням ціни та інших умов продажу. У випадку, якщо після вчинення нотаріальної дії виявиться, що дія не відповідає вимогам законодавства нотаріус зобов`язана повідомити про це порушення та невідповідність дії законодавству. Нотаріус не вчинила дій щодо повідомлення про порушення процедури повідомлення ТОВ «Манад» для можливості скористатися переважним правом на придбання 23/25 часток у праві власності. Заявляючи про неналежність відповідача ПАТ НАСК «Оранта» не вказує хто ж має бути належним відповідачем, а тому це питання буде встановлено при розгляді справи по суті. Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає судовий контроль за діяльністю нотаріусів щодо оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови в її вчиненні. Предметом у цій справі є вимога про визнання дій нотаріуса протиправними та визнання протиправною бездіяльності. Предметом справи № 382/1370/21 є вимога про переведення на ТОВ «Манад» прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу з підстав порушення переважного права саме ПАТ НАСК «Оранта» без обґрунтувань щодо порушень допущених нотаріусом. У зв`язку з чим відсутні на розгляді у суді дві справи між тими ж сторонами, з того ж предмету та з тих же підстав. Ухвалою від 03.02.2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та [PERSON] . Ухвалою від 14.02.2023 року було задоволено клопотання позивача щодо здійснення опитування відповідача зобов`язавши надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті, які були зазначені позивачем. Ухвалою від 09.03.2023 року було відмовлено в задоволенні заяв відповідача про її заміну на належного відповідача та допуску в якості третьої особи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлена належним чином, про поважність причин не з`явлення суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала та заяви від неї про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд за згодою представників ТОВ «Манад» ухвалив, без оформлення окремого документу, проводити заочний розгляд справи без відповідача, за наявними в справі доказами. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові. Крім того, додатково пояснили, що предметом позову є бездіяльність нотаріуса, оскільки вона відмовляється вчиняти дії, які має вчинити відповідно до законодавства, навіть аналізувати надані їй документи. Питання переважного права у ТОВ «Манад» не є предметом спору. В судовому засіданні представник третьої особи ПАТ НАСК «Оранта» заперечив проти позову, оскільки у ТОВ «Манад» не має переважного права через те, що він орендував частину нежитлового приміщення площею 139 кв.м., а продано було 344 кв.м. Отже, об`єкт оренди та об`єкт купівлі-продажу не збігаються, а переважне право має особа щодо тієї самої речі. Крім того, неможливо застосовувати до цих правовідносин правовідносини щодо продажу частини майна співвласниками, оскільки продаж було здійснено не серед співвласників щодо права на частку у майні. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] заперечив проти позову зазначивши, що ТОВ «Манад» не є учасником правовідносин за договором посвідченим нотаріусом. ТОВ «Манад» не мав переважного права, оскільки договір оренди укладено між суб`єктами господарювання, а тому в договорі має бути зазначено про таке його право, але цього в договорі не було зазначено. Нотаріусом було вчинено всі дії відповідно до законодавства стосовно перевірки майна. ТОВ «Манад» обрано неналежний спосіб захисту та нотаріус не є належним відповідачем. Заслухавши учасників та дослідивши письмові докази у справі суд встановив. Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» належала на праві власності нежитлова будівля /адмінбудинок/ загальною площею 344,0 кв.м. з часткою 1/1 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 10.03.2006 року Виконкомом Яготинської міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2006 року. ТОВ «Манад» орендував приміщення у вказаній будівлі, які позначені на План-схемі під номерами 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 1 загальною площею 139,5 кв.м. строком з 01.11.2019 року до 31.10.2021 року включно, що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення № 29/19 від 01.11.2019 року (п. 1.1., 1.5., 8.1. з план-схемою до нього, актом приймання приміщення та додатковим договором № 1 від 29.10.2020 року. За листом від 25.08.2021 р. № 25/08-2021 ТОВ «Манад» повідомило ПАТ НАСК «Оранта» про готовність придбати весь майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] з прилеглою земельною ділянкою за ціною 3\~500 грн./м2 з ПДВ. За листом від 31.08.2021 р. № 08-04-16/ ПАТ НАСК «Оранта» повідомило ТОВ «Манад» про прийняття пропозиції до уваги, але вважає за доцільне поки залишити попередні умови продажу без змін. ПАТ НАСК «Оранта» продало [PERSON] 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якої входить: - приміщення 1 поверху 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-10, 1-11, 1-12, 1-І, 1-ІІ; - приміщення 2 поверху з 1-13 по 1-23 та сходовий марш 1-ІІІ; площею 317,7 кв.м. за вартістю 1\~175\~000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується договором купівлі-продажу укладеним між сторонами 23.09.2021 року та посвідченого 23.09.2021 року [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 3611 (п. 1.1.-1.3., 2.4.). Відповідно до п. 1.5. вказаного вище договору купівлі-продажу зазначено, що представник продавця (ПАТ НАСК «Оранта») стверджує, що відносно нерухомого майна не укладено будь-яких договорів щодо користування з іншими особами, прав третіх осіб у тому числі за договором найму/оренди, як у межах, так і за межами України не має. Відповідно до п. 1.7. вказаного вище договору купівлі-продажу зазначено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.09.2021 року, актуальна інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно нерухомого майна відсутні. За листом від 08.11.2021 р. № 47/11-2021 ТОВ «Манад» вимагає від ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] відновити його переважне право наймача на придбання 23/25 часток права власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та за взаємною згодою перевести на ТОВ «Манад» права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу № 3611 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., оскільки товариству не було запропоновано скористатися переважним правом на придбання нерухомого майна при цьому зазначивши в п. 1.5. договору інформацію щодо відсутності прав третіх осіб на нерухомість, в тому числі щодо найму/оренди. За листом від 30.11.2021 р. № 1-04/10308 ПАТ НАСК «Оранта» зазначило, що вимоги ТОВ «Манад» безпідставні, необґрунтовані, оскільки товариство ніколи не мало у використанні, в т.ч. за договором найму (оренди) 23/25 часток у праві власності на нежитлову будівлю (адмінбудинок), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Товариству пропонувалося викупити 23/25 часток, але воно не погодилося з умовами їх власника. Крім того, товариство як орендар був недобросовісним орендарем (наймачем) і систематично не виконував свої обов`язки щодо оплати всіх платежів передбачених договором оренди. За листом від 21.07.2022 р. № 24/7-2022, яке отримане приватним нотаріусом Бондар Т.М. 01.08.2022 р. ТОВ «Манад» просить направити до ПАТ НАСК «Оранта», [PERSON] , ТОВ «Манад» повідомлення, що внаслідок неповідомлення ПАТ НАСК «Оранта» як продавцем та [PERSON] як покупцем, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. про наявність договору оренди відносно нерухомого майна що продавалось та наявність переважних прав у ТОВ «Манад» на придбання нерухомого майна, нотаріальна дія зареєстрована за № 3611 щодо посвідчення договору купівлі-продажу між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] від 23.09.2021 є такою, що не відповідає законодавству. За листом від 08.08.2022 р. № 37/01-16 приватний нотаріус Бондар Т.М. повідомила ТОВ «Манад», що нею при посвідченні правочину про які йдеться у листі жодної помилки не було виявлено, нотаріальна дія відповідала законодавству. Нотаріальна дія вчинялася нею з дотриманням вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Рекомендувала за захистом прав звернутися до суду та зазначила, що не вправі надавати правовий аналіз документам, які надані товариством їй у додатках, при тому, що у неї є інформація про отримання ТОВ «Манад» пропозиції стосовно продажу та є відповідь на цю пропозицію. Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Відповідно до\~ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до\~ч.\~1,\~4\~ст.\~202\~ЦК України правочином є\~дія особи,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Дво-\~чи багатостороннім\~правочином є\~погоджена дія\~двох або\~більше сторін.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~209\~ЦК України правочин,\~який вчинений\~у письмовій\~формі,\~підлягає нотаріальному\~посвідченню лише\~у випадках,\~встановлених законом\~або домовленістю\~сторін. Нотаріальне посвідчення\~правочину здійснюється\~нотаріусом або\~іншою посадовою\~особою,\~яка відповідно\~до закону\~має право\~на вчинення\~такої нотаріальної\~дії,\~шляхом вчинення\~на документі,\~в якому\~викладено текст\~правочину,\~посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим\~статтею 203\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~229\~ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~626\~ЦК України договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Договір є\~двостороннім,\~якщо правами\~та обов`язками\~наділені обидві\~сторони договору. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~638\~ЦК України договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~777\~ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання. Відповідно до\~ч.\~1,\~2,\~4\~ст.\~362\~ЦК України у разі\~продажу частки\~у праві\~спільної часткової\~власності співвласник\~має переважне\~право перед\~іншими особами\~на її\~купівлю за\~ціною,\~оголошеною для\~продажу,\~та на\~інших рівних\~умовах,\~крім випадку\~продажу з\~публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші\~співвласники відмовилися\~від здійснення\~переважного права\~купівлі чи\~не здійснять\~цього права\~щодо нерухомого\~майна протягом\~одного місяця,\~а щодо\~рухомого майна\~-\~протягом десяти\~днів від\~дня отримання\~ними повідомлення,\~продавець має\~право продати\~свою частку\~іншій особі. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених\~законом. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до\~ст.\~4,\~5\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Чинним законодавством нотаріусу можуть бути надані й інші права. Нотаріус зобов`язаний: - здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги; - сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; - відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; - виконувати інші обов`язки, передбачені законом. Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін. Відповідно до\~ст.\~52\~ЗУ «Про\~нотаріат» про всі\~нотаріальні дії,\~вчинені нотаріусами\~або посадовими\~особами органів\~місцевого самоврядування,\~робиться запис\~у реєстрах\~для реєстрації\~нотаріальних дій\~після того,\~як нотаріус\~зробить посвідчувальний\~напис на\~документі або\~підпише документ,\~що ним\~видається. Кожна нотаріальна\~дія реєструється\~під окремим\~порядковим номером.\~Номер,\~під яким\~нотаріальна дія\~зареєстрована,\~зазначається на\~документі,\~що видається\~нотаріусом,\~чи в\~посвідчувальному написі. Запис у\~реєстрі є\~доказом вчинення\~нотаріальної дії. Порядок ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій та їх форма встановлюються Міністерством юстиції України. Відповідно до\~ст.\~51\~ЗУ «Про\~нотаріат» у разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Відповідно до\~ст.\~50\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до\~п-п.\~7.1.,\~7.2.,\~7.6.\~п.\~7\~гл.\~1\~р.\~ІІ Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України затвердженого\~наказом МЮУ\~від 22.02.2012\~р.\~№ 296/5 договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. Договір про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну або розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну або розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою. У разі одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним або про розірвання такого договору нотаріус проставляє про це відмітку на примірнику договору, який зберігається в матеріалах нотаріальної справи, долучивши до нього копію рішення суду, а також проставляє відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і, при можливості, на всіх інших примірниках договору. Відповідно до\~п.\~1\~гл.\~15\~р.\~І Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України затвердженого\~наказом МЮУ\~від 22.02.2012\~р.\~№ 296/5 у разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або що вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов`язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Відповідно до п. 6.6., 6.16., 7.1., 7.42. Правил ведення нотаріального діловодства затвердженого наказом МЮУ від 22.12.2010 р. № 3253/5 на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі зазначається номер, за яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Дата запису в реєстрі повинна відповідати даті вчинення нотаріальної дії. У разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. При скасуванні довіреності, скасуванні чи зміні заповіту, розірванні нотаріально посвідченого договору, визнанні в судовому порядку недійсними правочину чи іншої нотаріальної дії в Реєстрі проти запису про вчинення такої нотаріальної дії нотаріусом робиться відповідна відмітка з посиланням на заяву, договір про розірвання договору, рішення суду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Застосування закону за аналогією закону допускається, якщо: відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання; ці відносини не регулюються будь-якими конкретними нормами права; вирішити спір, що виник неможливо, ґрунтуючись на засадах і змісті законодавства; є закон, який регулює подібні відносини і який може бути застосований за аналогією закону. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 року у справі № 909/337/19 зазначила, що позов про переведення прав та обов`язків покупця (ч. 1, 4 ст. 362 ЦК України) відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України), застосовується для захисту переважних прав третіх осіб щодо прав на майно, яким так чи інакше розпоряджається власник. Такий позов найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також найпростішим шляхом забезпечує відновлення та реалізацію переважного права. Якщо власником предмету найму (оренди) порушено передбачене ч. 2 ст. 777 ЦК України переважне право наймача (орендаря) на придбання переданої у найм (оренду) речі, належним способом захисту відповідного переважного права наймача (орендаря) буде позов про переведення на останнього прав та обов`язків покупця відповідної речі. Отже, до спірних правовідносин щодо захисту передбаченого ч. 2 ст. 777 ЦК України переважного права наймача (орендаря) на придбання предмету найму (оренди) за аналогією закону підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 362 ЦК України, яка регулює подібні правовідносини, а саме визначає порядок захисту переважного права співвласника майна на придбання частки іншого співвласника при її відчуженні останнім. Звідси для захисту переважного права наймача (орендаря), який належним чином виконує свої обов`язки відповідно до умов договору та закону, у разі продажу речі, переданої у найм (оренду), належним способом захисту є переведення на наймача (орендаря) прав та обов`язків покупця відповідної речі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 року у справі № 438/610/14-ц зазначила, що згідно зі ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржують ся до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду вважає, що закріплене у ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. На підставі зазначеного, суд вважає, що ТОВ «Манад» обрано спосіб захисту своїх прав, який не відповідає законодавству та є неефективним, оскільки для того, щоб суд захистив права товариства слід звернутися до суду саме з позовом про переведення прав та обов`язків покупця нерухомого майна з [PERSON] на ТОВ «Манад». Законодавство не передбачає можливості нотаріусом самостійно вжити заходів щодо скасування такої нотаріальної дії, як посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки для цього необхідне наявність правочину (договору про зміну чи розірвання договору) або рішення суду. Нотаріус може самостійно усунути/виправити лише технічні помилки, які не змінюють змісту документа та не впливають на права особи (іб) щодо якої (их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка). Направлення нотаріусом повідомлення ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] про те, що ТОВ «Манад» має переважне право на купівлю нерухомого майна не зобов`язує цих осіб укласти договір про зміну чи розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто не зобов`язує їх перевести права та обов`язки покупця на ТОВ «Манад». Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами, з приводу якого виник спір. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб сторін нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. По суті спір виник між ТОВ «Манад» та ПАТ НАСК «Оранта», [PERSON] , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 777, ч. 1, 4 ст. 362ЦК України саме орендодавець має повідомляти орендаря/наймача про свій намір здійснити продаж нерухомого майна і якщо він цього не здійснив, а наймач добросовісно виконував обов`язки за договором, то наймач/орендар має права вимагати саме від учасників договору купівлі-продажу (учасників цивільних правовідносин) переведення на нього прав покупця. В даному випадку право позивача не могло бути порушене нотаріусом, і не може бути відновлене нотаріусом, тобто вчинення нотаріусом певної нотаріальної дії не вплине на права та обов`язки ТОВ «Манад», ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] , оскільки при вирішенні цього спору слід досліджувати правомірність дій не нотаріуса, а інших осіб. Неналежна сторона у цивільному процесі це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача суд відмовляє в позові до нього. Саме на таке застосування законодавства вказує Верховний Суд у постановах від 17.04.2018 р. у справі № 523/9076//16-ц, від 07.07.2020 р. у справі № 438/610/14-ц, від 28.04.2021 р. у справі № 325/1141/18. На підставі зазначеного, враховуючи, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна є неналежним відповідачем, ТОВ «Манад» обрано спосіб захисту своїх прав, який не відповідає законодавству та є неефективним, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи,\~що у\~задоволенні позову\~відмовлено,\~а тому\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~за подання\~позову у\~розмірі 9\~924,00\~грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад». \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed