Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що сторони з 16.04.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2022. У сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 1.2. Ухвалою суду від 26.04.2023, яка відображена у протоколі судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи з причин перебування у провадженні іншого суду справи щодо виключення відомостей про відповідача з актового запису про народження дитини. Ухвала суду мотивована тим, що не допускається зупинення (а також, на думку суду, і відкладення) провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (ч. 2 ст. 252 ЦПК України) 1.3.\~У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Додатково пояснила, що відповідач не спілкується з дитиною та не надає допомоги на утримання дитини. Дитина не є рідною для відповідача, про що він знав в момент подання заяви про визнання батьківства. Вона вперше побачила відповідача та познайомилася з ним 04.05.2017, до цього вона відповідача ніколи не бачила. До народження дитини, в липні 2014 року, вона виїхала з України до росії, а повернулася в Україну з росії в серпні 2015 року через прикордонний пункт у Харківській області, тобто коли вже була на сьомому чи восьмому місяці вагітності. Представник відповідача в судовому засіданні поклався на розсуд суду в питанні щодо вирішення позовних вимог по суті. Додатково пояснив, що відповідач декілька днів тому зареєструвався в якості фізичної особи-підприємця, а до цього відповідач працював у ТОВ «Талісман». Відповідач не має інвалідності. Йому невідомо, чи має відповідач інших утриманців. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31.07.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , про що 22.10.2015 складено відповідний актовий запис № 1407. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою№ 203/02-33, яка була видана 20.03.2023 Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 7122-7500819908 та № 7122-7500819908 від 01.05.2022, які були видані підрозділом з питань соціального захисту населення, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . 3. Релевантні джерела права та акти їх застосування 3.1.\~У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3.2.\~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Суд враховує, що відповідач згідно зі свідоцтвом про народження є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, проте доказів надання відповідачем допомоги на утримання дитини до суду надано не було. Крім того, до суду не було надано доказів того, що відповідач має на утриманні інших осіб або його стан здоров`я не дозволяє йому брати участь в утриманні дитини. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає справедливим та розумним покласти на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів на утримання однієї дитини є звичайним для подібної категорії справ і не покладає на відповідача надмірного тягаря щодо утримання дитини. Тобто,\~позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. 5. Розподіл судових витрат, інші процесуальні питання 5.1.\~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. 5.2.\~У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved