Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку в 1 місяць днів з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. До складу спадкового майна ввійшла 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишила. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала одна. Позивач є єдиним сином спадкодавця та є спадкоємцем першої черги за законом. Окрім позивача, спадкоємців першої черги на майно померлої немає. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Позивач 07.02.2023\~звернувся до\~Кегичівської державної\~нотаріальної контори\~із заявою\~про прийняття\~спадщини померлої\~ [PERSON] ,\~але отримав\~постанову про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії від\~07.02.2023\~за вих.№45/02-31,\~в якій\~вказано про\~те,\~що ним\~пропущено встановлений\~ст.1270\~ЦК України\~шестимісячний строк\~для прийняття\~спадщини.\~Закінчення строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~після померлої\~ [PERSON] \~припадало на\~31\~серпня 2022\~року.\~Від спадщини\~позивач не\~відмовлявся.\~Пропущенню строку\~подання позивачем\~заяви до\~нотаріальної контори\~про прийняття\~спадщини передували\~ряд причин\~та форс-\~мажорні обставини\~(в\~даному випадку\~тотожні обставинам\~непереборної сили),\~які є\~загальнодоступними і\~не потребують\~доказування,\~які позивач\~вважає поважними.\~05.07.2021\~позивач за\~трудовим договором\~на визначений\~термін влаштувався\~на роботу\~в Польщі.\~06.10.2021\~прибув з\~Польщі в\~Україну.\~07.10.2021\~прибув додому\~в смт.\~Кегичівка.\~11.10.2021\~позивач захворів\~на COVID\~-19\~і до\~02.11.2021\~року знаходився\~на амбулаторному\~лікуванні.\~В цей\~період,\~31.10.2021,\~померла мати\~позивача.\~Постановою КМ\~України №211\~від 11.03.2020\~з 12\~березня 2020\~року на\~усій території\~України було\~встановлено карантин\~та постійно\~продовжувався.\~Позивач,\~будучи в\~тяжкому морально-психологічному\~стані після\~смерті матері\~раніше,\~в цьому\~ж 2021\~році -\~втрати батька\~ [PERSON] ,\~враховуючи перенесення\~COVID-19\~та негативні\~наслідки хвороби,\~та,\~що потрібно\~було їхати\~на роботу\~за кордон,\~так-як\~укладено трудову\~угоду,\~усвідомлюючи,\~що COVID-19\~розповсюджувався у\~всьому світі,\~враховуючи новий\~спалах COVID-19\~на той\~час.\~Позивач був\~на самоізоляції\~до дня\~відбуття в\~Польщу.\~21.11.2021\~позивач авіарейсом\~відлетів на\~роботу за\~кордон в\~Польщу де\~при приїзді\~ще був\~на карантині.\~Через три\~місяці,\~а саме\~на початку\~березня 2022\~року позивач\~планував приїхати\~додому в\~смт.\~Кегичівка та\~подати до\~нотаріальної контори\~заяву про\~прийняття спадщини\~після померлої\~матері.\~Поряд з\~цим,\~з 24\~лютого 2022\~та до\~цього часу\~в Україні\~введено воєнний\~стан в\~зв`язку з\~військовою агресією\~РФ проти\~України і\~багато людей\~перемістилися з\~України до\~Польщі,\~і виїхати\~практично вже\~не було\~можливості,\~певні труднощі\~щодо перетину\~кордону зберігаються\~і на\~цей час.\~До цього\~часу діє\~укладена між\~позивачем та\~роботодавцем в\~Польщі трудова\~угода і\~з 21.11.2021\~і на\~день подання\~цієї позовної\~заяви позивач\~знаходиться за\~межами України.\~Карантин в\~Україні через\~COVID-19\~діє і\~на даний\~час,\~на разі\~його продовжено\~до 30.04.2023. Позивач вважає що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини із-за поважних причин - форс-мажорних обставин та об`єктивних причин, незалежних від позивача, пов`язаних з довготривалою дією на всій території України карантину задля запобігання поширенню коронавірусу COV1D-19, дію якого продовжено до 30.04.2023, хворобою позивача на COVID-19, крім того, позивач працює у Польщі, внаслідок агресії РФ проти України та пов`язаним з цим введенням воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року, який діє до цього часу, виникли певні труднощі щодо перетину кордону, що в сукупності призвели до самоізоляції позивача, обмеження пересування, спричинили істотні труднощі для позивача, стали перепоною для своєчасного подання ним до нотаріальної контори, як спадкоємцем першої черги відповідно до закону, заяви про прийняття спадщини після померлої матері, при цьому позивач від спадщини не відмовлявся. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 14 березня 2023 року у цій справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 05 квітня 2023 року підготовче провадження у справі закрито призначено до судового розгляду. Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Бендеберя С.О. подала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Від відповідача Кегичівської селищної ради надійшла заява, згідно з якою відповідач при вирішенні справи покладається на розсуд суду, справу просить розглянути без участі їх представника за наявними в справі матеріалами. За наявності законних підстав не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 03 листопада 2021 року, актовий запис №345. За життя спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2008 зареєстрованого в реєстрі за №1466. Спадкодавець перебувала в шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 01.11.1975. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №152. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.05.1984, актовий запис №53 вчинений Кегичівським РВ РАЦС. Спадкодавець [PERSON] , згідно довідки Кегичівської селищної ради від 05.02.2022 №10-10/170/4, на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою [ADDRESS] . Позивач 07.02.2023, через свого представника за довіреністю, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку з пропуском строку для подання такої заяви, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2023. Згідно копії цієї постанови, за даними алфавітних книг спадкових справ Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Згідно перекладу довідки про працевлаштування з польської мови на українську, [PERSON] , [INFO] , працевлаштований у Майстер обслуговування Зигмунт Рончка, на посаді помічника лакувальника, за трудовим договором від 05.07.2021 на визначений термін. Переклад завірений присяжним перекладачем української мови Савенко О. занесений у Реєстр присяжних перекладачів, який веде міністр юстиції Республіки Польща за номером ТР/3/16. Зареєстровано за №395/2023, 03.03.2023. До перекладу також додано копію оригінала довідки на польській мові. Позивачем надані суду копію квитка на ім`я [PERSON] , [INFO] , на 06 жовтня за маршрутом Варшава-Шопен-Київ, копію посадочного документу на ім`я [PERSON] на 06.10.2021 за маршрутом Київ-Кегичівка, а також копію квитка на ім`я пасажира [PERSON] на авіарейс Харків-Варшава 21.11.2021. Відповідно довідки КНП Кегичівської селищної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15.11.2021 [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 11.10.2021 по 02.11.2021 з діагнозом Covid-19. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для цілей спадкового законодавства місцем постійного проживання особи є зареєстроване відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини як за заповітом так і за законом необхідно подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, посилається на те, що на час спливу встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини знаходився за кордоном де перебуває і на цей час. Також протягом строку для прийняття спадщини хворів на Covid-19, перебував на самоізоляції, мав труднощі з перетином кордону у зв`язку з дією карантину та введеного на території України воєнного стану. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Судом було встановлено, що позивач дійсно працює за кордоном за трудовим договором, 21.11.2021 виїхав за кордон до Польщі. Перебування позивача за межами території України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, що викликали труднощі у оформленні спадщини, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини та визнає причину пропуску строку для її подання поважною. Про розподіл судових витрат позивач не заявив. На підставі викладеного,

Outcome: approved