Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

17.05.2022 р. до суду позивач [PERSON] подав позов, у якому просив щомісячно стягувати із [PERSON] на його, [PERSON] користь аліменти в розмірі по частині всіх видів його доходів щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення до суду і до їх повноліття. Позивач [PERSON] вимоги позову обґрунтував тим, що він з відповідачкою [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , яких він самостійно утримувати не має можливості, а відповідачка [PERSON] добровільно свій обов`язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей не виконує, хоча має таку можливість, є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача в судове засідання проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.27, 31, 33). З урахуванням письмової позиції позивача та відповідача, досліджених доказів суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідною матір`ю неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , однак відповідачка не виконує добровільно свого законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, відповідач [PERSON] є працездатною особою, яка офіційно не працює, інших утриманців не має, а тому може і зобов`язана щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по частині всіх видів його доходів, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до їх повноліття, розмір яких відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Спірні правовідносини регулюються такими нормами права: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, - 1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , чим порушує їх права, то з неї, необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17.05.2022 р. і до повноліття дітей, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей, а також такий розмір стягуваних аліментів визначений із дотриманням принципу найкращих інтересів дитини, аліменти визначено в такому розмірі, щоб вони були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому з урахуванням визначеного судом розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі по частині всіх видів її доходів щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини, передбачених законом, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання дітей, їх фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, дитина проживає із позивачем, відповідачем не надані документи які б свідчили про її непрацездатність та неможливість отримувати доходи, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по частині всіх видів її доходів щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів, відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Встановлені у справі обставини та висновки суду, підтверджуються такими доказами: -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.7); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.8); -копією рішення Гайсинського районного суду від 14.02.2022 р. № 129/3702/21, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.9); -довідкою Зятковецького старостинського округу Гайсинського району Вінницької області від 03.05.2022 р. № 141, згідно з якою [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на його утриманні (а.с.10). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн. на підставі Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги б/н від 02.12.2021 р. та судові витрати у виді судового збору 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Outcome: approved