Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] . Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка, яка розташована на території Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області (раніше Пісківської сільської ради). Позивачка зазначає, що батько [PERSON] розлучився з матір`ю [PERSON] [INFO] . З 2006 року останній почав проживати у будинку своїх батьків в с.Антонівка. Позивачка вважала, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки фактично доглядала за будинковолодінням, обробляла земельні ділянки біля нього, отримувала плату за оренду земельної ділянки. Окрім цього, була впевнена, що батько на час смерті був прописаний в с.Піски, де раніше проживав з сім`єю і де зареєстроване її місце проживання. Для оформлення належної їй спадщини [PERSON] звернулась до нотаріуса. Проте, останній роз`яснив позивачці, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. З врахуванням наведеного та на підставі ст.\~1272\~ЦК України [PERSON] просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 13.02.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 13.02.2023 за клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Голодевич Г.С. витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Протокольною ухвалою суду від 15.05.2023 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання 15.05.2023 не з`явилась, у прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання 15.05.2023 не з`явився, у своїй заяві до суду відповідач просить розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги визнав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення даного позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , про що як доказ свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.5). Факт належності спадкодавцю спадкового майна земельної ділянки площею 1,7536 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради, стверджується Державним актом на право приватної власності на землю III-ВЛ №029251, виданим Горохівською райдержадміністрацією 18.07.2003 року (а.с.8). Довідкою виконавчого комітету Берестечківської міської ради від 26.01.2023 №23 стверджується, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті постійно проживав в [ADDRESS] спадкодавця від шлюбу: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,7536 га, яка належала спадкодавцю згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №029251. На майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , заповіт у Пісківській сільській раді не посвідчувався (а.с.9). Будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. з метою оформлення спадкових прав після смерті батька. У роз`ясненнях від 01.02.2023 за №56/01-16 приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. вказує, що позивачка [PERSON] в установлений термін не подала заяви про прийняття спадщини, тому пропустила строк для прийняття спадщини. 01.03.2023 на запит суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. за №01-09/90 від 16 лютого 2023 року, згідно якої спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась. Інформація про складання спадкодавцем [PERSON] заповіту у спадковому реєстрі відсутня. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з фактичним вступом в управління спадковим майном. Окрім того, остання вважала, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, оскільки була впевнена, що спадкодавець зареєстрований в с. Піски, де зареєстроване її місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст.1268 та ч. 3 ст. 1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] . Відповідач Берестечківська міська рада та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - син спадкодавця [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечили. Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved