Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , а [INFO] померла його мати, [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла його рідна сестра, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема і на згаданий вище житловий будинок. Спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , подавши до нотаріуса відповідні заяви про її прийняття, та фактично вступивши в управління спадковим майном, були рідині брати померлої (спадкоємці другої черги за законом): [PERSON] та [PERSON] , тобто позивачу у справі. Проте, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаного вище житлового будинку, через те, що по-перше у свідоцтві про народження його та спадкодавця існують розбіжності у написанні їх прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, що викликає необхідність встановлення факту родинних відносин позивача із спадкодавцем [PERSON] ; по-друге у зв`язку з відсутністю інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний житловий будинок. [INFO] помер його рідний брат, [PERSON] . Єдиним спадкоємцем майна померлого, який прийняв спадщину є позивач у справі, [PERSON] , який на частину спадкового майна отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку по [ADDRESS] , йому було відмовлено, оскільки спадкодавець [PERSON] , прийнявши у спадщину вказану частку даного житлового будинку після смерті сестри [PERSON] , за життя юридично своїх прав на нього не оформив. Те, що житловий будинок по [ADDRESS] належав померлій [PERSON] , підтверджується відповідним записом в погосподарській книзі. Так, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, хоча самі погосподарські книги та виписки з них не є правовстановлювальними документами на об`єкти нерухомого майна. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 315-316 ЦПК України, ст. ст. 529, 530, 548, 549, 563 ЦК УРСР, ст. ст. 1262, 1269 ЦК України, просив суд: 1) встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , являється рідною сестрою [PERSON] , [INFO] ; 2) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , та на 1/2 частину цього ж будинку в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 13.12.2022 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.01.2023 року (яке неодноразово відкладалось), встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №384/2003 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 02.02.2023 року та приєднана до матеріалів справи (а.с.65-85); та від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишової О.А. належним чином засвідчену копію спадкової справи №118/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 03.03.2023 року та приєднана до матеріалів справи (а.с.97-161). Ухвалою суду від 31.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 09.05.2023 року. У судове засідання 09.05.2023 року позивач не прибув, його представник адвокат Мельник Т.О. згідно поданої письмової заяви просила суд розглядати справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.173). Відповідач згідно поданого клопотання просив розглядати справу за відсутності його представника, а рішення прийняти за наявними у справі матеріалами (а.с.172). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , а [INFO] померла його мати, [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 30.06.2021 року (а.с.17); свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 06.07.1991 року (а.с.18); свідоцтвом про народження позивача від 12.07.1947 року (а.с.15) та довідкою №301 від 15.11.2021 року Бишівської сільської ради (а.с.23). [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою проживала та була зареєстрована одна, що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2001 року (а.с.19) та довідкою №22 від 01.07.2021 року Бишівської сільської ради (а.с.70). Згідно положень Цивільного кодексу УРСР (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ), а саме статтею 549 цього кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із спадкової справи №384/2003 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.66-85), а саме довідки №21 від 01.07.2021 року Бишівської сільської ради (а.с.71), що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вчасно до спливу шести місяців вступили в управління і володіння спадковим майном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч.2 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР). Дослідивши матеріали вказаної спадкової справи №384/2003 (а.с.66-85), інших спадкоємців майна померлої [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до вимог ст.530 Цивільного кодексу УРСР, частки [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, є рівними, тобто по за кожним. Проте, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори своєю постановою №1161/02-31 від 24.11.2021 року (а.с.84-85), відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку в [ADDRESS] , через те, що по-перше у свідоцтві про народження його та спадкодавця існують розбіжності у написанні їх прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, що викликає необхідність встановлення факту родинних відносин позивача із спадкодавцем [PERSON] ; по-друге у зв`язку з відсутністю інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний житловий будинок. Те, що померла [INFO] [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , підтверджується копіями наступних документів: посвідкою про народження [PERSON] № [NUMBER] від 29.11.1937 року (а.с.16); свідоцтвом про народження [PERSON] від 12.07.1947 року (а.с.15) та Експертним висновком №056/1093-m від 30.06.2021 року Українського бюро лінгвістичних експертиз (а.с.22). Те, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належало померлій [INFO] [PERSON] , підтверджується випискою з погосподарської книги (а.с.24), так в погосподарській книзі Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області за №5 на 2001- 2005 роки зроблено номер об`єкта погосподарського обліку 332 про те, що власником житлового будинку по [ADDRESS] і побудованого в 1968 році, була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.25-28). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: житловий будинок 1968 року побудови під літерою А, загальна площа - 90,0 кв.м., житлова площа - 40,5 кв.м., прибудова - а; прибудова - а1; ганок; сарай - Б; сарай - В; сарай - Г; сарай - Д; погріб - И; ворота №1; огорожа №2; огорожа №3; хвіртка №5 (а.с.29-33). Відповідно до довідки №Мк0821035 від 16.09.2021 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» вказані вище будівлі до самочинного будівництва не належать (а.с.34). [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав один без реєстрації по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2021 року (а.с.35) та довідкою Бишівської сільської ради №302 від 15.11.2021 року (а.с.37). Як вбачається із спадкової справи №118/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем останнього відповідно до ст. 1262 ЦК України, який прийняв спадщину, є його рідний брат [PERSON] , тобто позивач у справі, який на частину спадкового майна отримав відповідні свідотва про право на спадщину на: грошові вклади в АТ «Райффайзен Банк» (а.с.148), грошові вкладати в АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.150). Проте, приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Чернишова О.А. своєю постановою від 10.02.2022 року (а.с.152-153), відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку в [ADDRESS] , який в свою чергу померлий [PERSON] прийняв у спадщину після смерті сестри [PERSON] , у зв`язку з відсутністю інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний житловий будинок, оскільки за життя [PERSON] юридично не оформив своїх спадкових прав на нього. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу УРСР (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ) та вимогами Цивільного кодексу України (який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ). Так, згідно ст. 530 Цивільного кодексу УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч.2 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР). Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно ж до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Тож, встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , являється рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , заявнику необхідно для оформлення своїх спадкових прав, як спадкоємця другої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення зокрема факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що є достатньо підстав вважати, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , являється рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Окрім того, достовірно встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON] та майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв, до складу спадщини увійшов житловий будинок, щодо якого нотаріуси відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved