Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 110818,95 грн та суму сплаченого судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 18.01.2021 о 14 год 30 хв у м. Житомирі по вул. В. Бердичівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «LexusRX», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.04.2021 по справі №296/545/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Закриття у справі не є реабілітуючою обставиною. На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» №FO 00714937 від 18.05.2020, який було укладено між ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] , який своєчасно звернувся до страхової компанії із заявою про настання події від 20.01.2021 та заявою на виплату страхового відшкодування від 29.01.2021. Позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «LexusRX» у розмірі 110818 грн 95 коп. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 22.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 09.02.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача. Ухвалою суду від 10.04.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, при ухваленні судом рішення, просить застосувати положення ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування",\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 04.07.2018 за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка страхувала свою відповідальність. Великою Палатою Верховного Суду було надано такі роз`яснення: «Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою вільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового лшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої врахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним зміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.04.2021 по справі №296/545/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. За умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту«ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» №FO 00714937 від 18.05.2020, який було укладено між ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «LexusRX», державний номерний знак [NUMBER] . [PERSON] звернуся до ПАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про настання події від 20.01.2021 та заявою на виплату страхового відшкодування від 29.01.2021. Згідно платіжного доручення № 158261 від 08.02.2021, ПАТ «Страхова група «ТАС» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «LexusRX», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , витрати на ремонт в розмірі 110818,95 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано. Відповідач у поданому клопотанні до суду від 11.05.2023 позовні вимоги визнав. Страховик ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатив страхове відшкодування [PERSON] , виконав своє зобов`язання перед потерпілим в повному обсязі, а тому, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, на нього покладається обов`язок відшкодувати 110818,95 грн сплаченого страхового відшкодування у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат З відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір при поданні позовної заяви. Згідно з ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст.142 ЦПК України, у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved