Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2011 року, від якого дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Стосунків як між чоловіком та жінкою не підтримують з 2019 року, востаннє бачились 30.03.2022, спілкування відсутнє, їх ніщо не об"єднує. Примирення є неможливим і недоречним. 06.02.2023 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що позивач бажає розірвати шлюб, оскільки її рішення виважене. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, зазначивши, що після спілкування з друджиною, яка перебуває на даний час в Німеччині, просить не призначати строк на примирення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 917. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, приймаючи до уваги те, що справа перебуває в провадженні суду з січня 2023 року, сторони впродовж тривалого часу не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не надано доказів вчинення дій направлених на збереження сім`ї, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved