Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредиторами спадкодавця. В обгрунтування\~позову позивач\~зазначає наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка з літа 2012 року страждала на важке онкологічне захворювання, яке стало причиною її смерті. При цьому за станом здоров`я [PERSON] потребувала постійного спеціалізованого лікування та професійного догляду, коштовних медикаментів. ЇЇ мати [PERSON] продала свою нерухомість, а кошти витратила на лікування дочки. Разом з цим [PERSON] брала гроші у знайомих в борг на лікування, про що наявні відповідні розписки. Після смерті [PERSON] до позивача звернулася її мати [PERSON] з проханням допомогти віддати кошти людям, які позичали її дочці кошти на лікування. При цьому вона пообіцяла, що на протязі декількох років кошти поверне, повідомила, що є єдиною спадкоємицею за законом після смерті дочки. На даний час відповідно до розписок, доданих до матеріалів позовної заяви я повернув кошти, які брала в борг [PERSON] наступним особам: [PERSON] 3000 доларів США, [PERSON] 5000 доларів США, [PERSON] 3000 доларів США, [PERSON] 4000 доларів США, [PERSON] 7000 доларів США, [PERSON] 2000 доларів США, [PERSON] 2000 доларів США, [PERSON] 3000 доларів США, [PERSON] 3000 доларів США. Загалом загальна сума боргу 32000 доларів США. Спадкоємцями усього майна померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по вказаній позовній заяві. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з 426/1000 частин квартири під [ADDRESS] , площею 56 квадратних метрів. Зі спадкової справи вбачається, що відповідачі мати та чоловік померлої подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Враховуючи наявний борг позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , та [PERSON] як спадкоємців [PERSON] , яка померла [INFO] на користь [PERSON] , борг спадкодавця [PERSON] за розписками в розмірі 32000 (тридцяти двох тисяч) доларів США. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2022 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2022 року підготовче провадження по справі закрито. У судове засідання призначене на 22 лютого 2023 року з`явились представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Під час судового засідання вирішено відкласти розгляд справи на 29.03.2023 року у зв`язку з необхідністю повторного направлення ухвали про витребування спадкової справи. 28 березня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. У судове засідання призначене на 29 березня 2023 року з`явились відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. У зв`язку з клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 02.05.2023 року. 01 травня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. У судове засідання призначене на 02 травня 2023 року з`явились відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Під час судового засідання представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечував проти відкладення розгляду справи, вказав, що можна розглядати справу за наявними доказами, зазначив на затягуванні розгляду справи. Відповідач [PERSON] вказала, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, вказав, що заперечує наявність виникнення боргу за розписками між померлою та вказаними в розписках людьми. Щодо можливості розгляду справи за наявними матеріалами, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; Крім того неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у\~постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Судом встановлено, що Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Виходячи з вищевикладеного, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282\~ЦК України. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці\~зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, та підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно\~з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, Постановою Верховного Суду України від 10 червня 2020 року по справі № 522/22332/16-ц встановлено наступні обставини: «У листопаді\~2016\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~третя особа\~ державний\~нотаріус Другої\~одеської нотаріальної\~контори Маслова\~М.\~В.,\~про усунення\~від спадщини… Рішенням Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~23\~січня 2018\~року\~ у\~складі судді\~Кічмаренка С.\~М.\~позов [PERSON] \~задоволено… Постановою Апеляційного\~суду Одеської\~області від\~17\~травня 2018\~року апеляційну\~скаргу представника\~ [PERSON] \~ адвоката\~Канікаєва Ю.\~О.\~задоволено.\~Рішення Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~23\~січня 2018\~року скасовано\~та ухвалено\~нове судове\~рішення,\~яким у\~задоволенні позову\~ [PERSON] \~відмовлено… 24 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 жовтня 2013 року серії [NUMBER] (а. с. 22). Відповідно до виписних епікризів, що починаючи, з 28 серпня 2012 року, покійній [PERSON] встановлено діагноз: раковий асцест перитоніт\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ (а. с. 13-21). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 січня 2015 року серії [NUMBER] (а. с. 23). 18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 98). 27 квітня 2015 року та 06 травня 2015 року стрижка [PERSON] звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 98 зворот, 99)…За результатом розгляду справи вирішено Постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2018 року залишити без змін.» Таким чином суд встановлює, а сторони не заперечували, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] . Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. А відтак, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 1049 ЦК України\~передбачений обов`язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень\~ст. 545 ЦК України\~прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу,\~позивач повинен підтвердити\~своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, необхідно встановити наявність між позивачем та відповідачами правовідносин за договором позики між позивачем та померлою [PERSON] , виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору і його умов. Позивачем на підтвердження отримання боргу померлою [PERSON] надано копії розписок відповідно до яких позивачем були повернуті кошти по боргу [PERSON] . а саме [PERSON] 3000 доларів США, [PERSON] 5000 доларів США, [PERSON] 3000 доларів США, [PERSON] 4000 доларів США, [PERSON] 7000 доларів США, [PERSON] 2000 доларів США, [PERSON] 2000 доларів США, [PERSON] 3000 доларів США, [PERSON] 3000 доларів США. Загалом загальна сума боргу 32000 доларів США. Суд вказує, що оригінали даних розписок в судовому засідані не були надані для огляду у зв`язку з неявками позивача та його представника. Так, надаючи оцінку наявних у матеріалів справи, суд доходить до висновку, що вказані розписки не можуть бути визнані судом належними доказами про наявність зобов`язань у померлої [PERSON] по відповідним договорам позики, як наслідок і у відповідачів як спадкоємців, перед позивачем щодо повернення коштів, виходячи з наступного. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Кредитор повинен підтвердити наявність боргу спадкодавця. Ніяких доказів, що [PERSON] отримала кошти у борг у зазначених осіб у встановлених сумах та на відповідних умовах позивачем не надано. Отже, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed