Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та прохає розірвати між ним і [PERSON] шлюб, зареєстрований 01 серпня 2020 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося. Вони мають різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Подружні відносини між ними припинені та більше двох років з [PERSON] проживають окремо. Він не бажає у подальшому перебувати у шлюбі з відповідачем. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2023 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 9). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає розірвати шлюб між ним та [PERSON] (а.с. 26). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 27) З наданого відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, вбачається, що вона не погоджується з фактами, викладеними [PERSON] у позовній заяві та проти розірвання шлюбу між ними заперечує (а.с. 22-23). Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2020 року (а.с. 3). Спільних дітей сторони не мають. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] , він та [PERSON] не ведуть спільне господарство та проживають окремо близько двох років (а.с. 2). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2023 року сторонам був наданий строк для примирення терміном один місяць (а.с. 18). Однак позитивних результатів це не дало та сторони не примирилися. Із заяви позивача [PERSON] вбачається, що він не бажає у подальшому перебувати у шлюбі з [PERSON] (а.с. 24) Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому слід розірвати шлюб між сторонами. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, то, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 073 грн 60 коп ( а.с. 1)

Outcome: approved