Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року. Від шлюбу мають двоє дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, як виявилося, у них різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, та на ставлення один до одного, як подружжя. Через неправомірну поведінку відповідача, пов`язану зі зловживанням алкогольними напоями, впродовж останніх п`яти років між ними постійно виникають суперечки, які негативно впливають на виховання дітей. З 22 грудня 2022 року вони спільно не проживають. Вона попросила відповідача залишити місце проживання сім`ї і з того часу вони припинили подружні стосунки. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримав, таке повернулося на адресу суду з відміткою причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою», що судом відповідно до норм чинного цивільного процесуального законодавства розцінюється як належне повідомлення сторони про розгляд справи. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 листопада 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що складено актовий запис № 1925. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двоє дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з 22 грудня 2022 року разом не проживають, не підтримують подружні стосунки. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved