Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи: [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] , є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка заповіла їй, заявниці, все своє майно. 09 березня 2023 року вона звернулася в Долинську державну нотаріальну контору за прийняттям спадищини, однак, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині прийняття спадщини за заповітом, оскільки існують розбіжності у написанні по-батькові її бабусі у свідоцтві про одруження з дідусем, де вона вказана як [PERSON] , та у заповіті, свідоцтвах про народження та смерті, де вона зазначена як [PERSON] . Враховуючи вказане, заявниці необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що її бабуся [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , для отримання нею у спадок будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Заремба О.В. не з`явилися, від останньої через систему "Ектронний суд" надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, в якій вони заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 25.03.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованої особи. 27 березня 2023 року від представника заявниці - адвоката Заремби О.В. через систему "Ектронний суд" поступили заява про залучення належної заінтересованої особи, клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а 20 квітня 2023 року - клопотання про розгляд справи без участі заявника та його представника. Ухвалою суду від 20.04.2023 замінено заінтересовану особу на належну. 02 травня 2023 року від представника заінтересованої особи поступило клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням того, що розгляд та завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом: як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] (а.с. 6). Відповідно до даних, які містяться у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , 1930 р.н., одружився 08.11.1954 із [PERSON] , 1930 р.н. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з акта обстеження від 21.03.2023, складеного старостою Княжолуцького старостинського округу, при проведенні обстеження господарства в [ADDRESS] із залученням сусідів встановлено, що померла [PERSON] , 1930 р.н., була дружиною [PERSON] , 1930 р.н. Вони дійсно перебували в шлюбі та вели спільне господарство до дня смерті чоловіка [INFO] (а.с. 24). Відповідно до довідки про право особистої власності на житловий будинок, що видається у зв`язку з оформленням спадщини № 55 від 28.11.2022, згідно з записом в погосподарській книзі № 9 Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області за 2001-2005 роки, особовий рахунок [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , належав до дня смерті житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Рік побудови будинку 1960. На час його смерті в цьому житловому будинку були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , дружина; [PERSON] , [INFO] , син (а.с. 13). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2001 (а.с. 10). Після його смерті по 1/2 частці домоволодіння успадкувала його дружина та донька [PERSON] , що встановлено з описаної нижче постанови нотаріуса. Остання померла [INFO] , на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30.05.2018 (а.с. 33). [INFO] померла [PERSON] , підтвердженням чого слугує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2001 (а.с. 9). На випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] , зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується заповітом від 11.03.2001 (а.с. 11). [PERSON] 02.11.2012 зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , на що вказує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 22.09.2020 (а.с. 8). Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, гоподарських будівель і споруд в [ADDRESS] , [PERSON] звернулася до нотаріуса, однак, їй було відмовлено у видачі такого, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2003. Відмова нотаріуса мотивована таким чином. [PERSON] звернулася за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за вищевказаною адресою, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого за законом до 1/2 частки була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, фактично вступивши в управління спадковим майном, оскільки на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем у спадковому будинку, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями є: дочка [PERSON] до 1/2 частки, яка спадщину прийняла, подавши до контори заяву про прийняття спадщини, та дружина [PERSON] до 1/2 частки, яка спадщину прийняла, фактично вступивши в управління спадковим майном, оскільки на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем в спадковому будинку, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Син спадкодавця - [PERSON] та дочка спадкодавця - [PERSON] подали до нотконтори заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] згідно з заповітом № 8, посвідченим Княжолуцькою сільською радою 11.03.2001, є спадкоємцем після смерті своєї баби [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадщину [PERSON] прийняла, фактично вступивши в управління спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 137/2001. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку за вищевказаною адресою, тому що у неї відсутні документи, які б підтверджували родинний зв`язок між спадкодавцями - [PERSON] та [PERSON] , оскільки, згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 13.10.1959 бюро ЗАГС Долинського району Станіславської області, дружиною [PERSON] , є [PERSON] (а.с. 12). Враховуючи те, що у свідоцтві про одруження бабусі заявниці невірно записано по-батькові, яке відмінне від такого у її заповіті, свідоцтвах про народження та смерті, у зв`язку з чим не можливо підтвердити родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , що послужило підставою звернення до суду з даною заявою. Встановлення даного факту дасть змогу заявниці оформити спадщину після смерті бабці та не тягне за собою спору про право. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 вищеназваної Постанови Пленуму Верховного Суду України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Для заявниці встановлення заявленого факту породжує юридичні наслідки, вона зможе оформити спадщину, яка відкрилася після смерті її бабці, яка заповіла їй все своє майно. Однак, у зв`язку з розбіжністю у написанні по-батькові у свідоцтві про народження її бабусі та у свідоцтві про її одруження з дідусем, заявниця позбавлена можливості довести, що вони є подружжям, а відтак, що перша успадковувала майно як дружина після смерті другого. В ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, який має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка помела [INFO] в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , з яким вони одружилися [INFO] , знайшов своє підтвердження. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, де вказано, що [PERSON] , 1930 р.н., одружився з [PERSON] , 1930 р.н. Остання значиться як дружина першого у погосподарській книзі Княжолуцької сільської ради, яка в свою чергу, в акті обстеження зазначає, що дружиною [PERSON] була дійсно [PERSON] , 1930 р.н. [PERSON] склала заповіт на користь заявниці, однак, остання як єдиний спадкоємець за заповітом позбавлена можливості узаконити свої спадкові права, оскільки її бабуся, успадкувавши після смерті чоловіка 1/2 житлового будинку в [ADDRESS] , не оформила своїх спадкових прав, які на даний час без встановлення факту, за яким звернулася [PERSON] , неможливо оформити, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинний зв`язок [PERSON] з [PERSON] . Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Його встановлення необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після смерті бабці. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її спадкових прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України,

Outcome: approved