Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив про стягнення коштів на загальну суму 5985 гривень 48 копійок, одержаних за виконавчим написом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 27321 про стягнення з позивача на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив\~заборгованості на суму 20810 гривень 00 копійок. Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року у справі № 164/289/22 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Бригіди В.О. від 15 вересня 2021 року № 27321 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив\~заборгованості на суму 20810 гривень 00 копійок було визнано таким, що не підлягає виконанню. Приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. було відкрито виконавче провадження № 67226744, в межах якого з доходів [PERSON] було стягнуто 7084 гривень 03 копійки, які були розподілені в порядку, встановленому ст.ст. 45-46 Закону України „Про виконавче провадження, наступним чином: 5985 гривень 48 копійок - погашення боргу за виконавчим документом, 598 гривень 55 копійок - основна винагорода приватного виконавця; 500 гривень - витрати виконавчого провадження, що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25 жовтня 2021 року, а також повідомленням приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. № 3182 від 7 березня 2023 року на запит представника позивача - адвоката Савчук Г.Т. Враховуючи, що виконавчий напис № 27321 є таким, що не підлягає виконанню згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року, позивач вважає, що відсутні підстави, за яких відповідач набув кошти на суму 5985 гривень 48 копійок від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов?язаних з виконанням вказаного виконавчого напису нотаріуса. В позасудовому порядку відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив повернути позивачу кошти на суму 5985 гривень 48 копійок відмовилося. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просив суд стягнути в його користь з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив кошти на загальну суму 5985 гривень 48 копійок, одержані за виконавчим написом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання представника відповідача не заперечують. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно відповідач повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив було належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивач та представник позивача у поданій до суду заяві не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутності та відсутності представника відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] та представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов?язана повернути\~потерпілому це\~майно.\~Особа зобов?язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї\~глави застосовуються\~незалежно від\~того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення\~цієї глави\~застосовуються також\~до вимог\~про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння; 3)\~повернення виконаного\~однією із\~сторін у\~зобов?язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. В судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 27321 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив\~заборгованості на суму 20810 гривень 00 копійок. Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року у справі № 164/289/22 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Бригіди В.О. від 15 вересня 2021 року № 27321 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив\~заборгованості на суму 20810 гривень 00 копійок було визнано таким, що не підлягає виконанню. Приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. було відкрито виконавче провадження № 67226744, в межах якого з доходів [PERSON] було стягнуто 7084 гривень 03 копійки, які були розподілені в порядку, встановленому ст.ст. 45-46 Закону України „Про виконавче\~провадження,\~наступним чином:\~5985\~гривень 48\~копійок -\~погашення боргу\~за виконавчим\~документом,\~598\~гривень 55\~копійок -\~основна винагорода\~приватного виконавця;\~500\~гривень -\~витрати виконавчого\~провадження. В позасудовому порядку відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив повернути\~позивачу [PERSON] кошти на суму\~5985\~гривень 48\~копійок відмовилося.Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25 жовтня 2021 року, повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. № 3182 від 7 березня 2023 року, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року у справі № 164/289/22, повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив від 9 березня 2023 року, постанови про закінчення виконавчого провадження від 6 березня 2023 року. Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред?явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов?язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов?язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судове рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов?язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.\~1212\~ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов?язаний повернути потерпілому все отримане майно. Судом встановлено, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів в сумі 5985 гривень 48 копійок, що стягнені з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 у справі №910/16664/18. Факт визнання виконавчого напису, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача, таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості у позивача перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21). Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про безпідставність заявлених [PERSON] позовних вимог. Проаналізувавши та\~оцінивши зібрані\~і досліджені\~в судовому\~засіданні докази\~в їх\~сукупності,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~є підставними\~та підлягають\~до повного\~задоволення,з Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Дія-Актив підлягають стягненню на користь [PERSON] кошти на загальну суму 5985 гривень 48 копійок, одержані за виконавчим написом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В судовому\~засіданні встановлено,\~що згідно\~умов договору\~про надання\~правової допомоги\~від 1\~березня 2023\~року та\~додатку до\~нього,\~акту прийому-передачі\~правничих послуг\~від 22\~березня 2023\~року,\~довідки адвоката\~Савчук Г.Т.\~від 22\~березня 2023\~року,\~ордеру серії\~АС №\~1055998\~від 15\~березня 2023\~року,\~розрахункової квитанції\~серії ВВАР\~№ 480008\~від 22\~березня 2023\~року позивачем [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу на загальну суму 6000 гривень. Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія\~„Дія-Актив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду подано не було, неспівмірність таких витрат стороною відповідача не доведена. Враховуючи вищевикладене,\~та відповідно\~до ст.ст.\~137,\~141\~ЦПК України\~з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія\~„Дія-Актив підлягає стягненню\~на користь\~ [PERSON] \~6000\~гривень витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~та на рахунок ГУК у Волин.обл/смт Маневичі/22030101 (рахунок отримувача: UA188999980313191206000003560, код отримувача 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код\~класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування суду Маневицький районний суд Волинської області) 1073 гривень 60 копійок судового збору,\~а всього\~судові витрати\~на загальну\~суму 7073\~гривень 60\~копійок.

Outcome: approved