Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 20 травня 1989 р. виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони спільно не проживають протягом останніх чотирьох років, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Відповідач проживає з іншою жінкою, з якою має дитину. Внаслідок цього сторони відчужилися один від одного, втратили моральні цінності, необхідні для збереження шлюбу. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, суперечить її інтересам, тому строку для примирення просить не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка 30.03.2023 подала до суду заяву про розгляд справи без неї, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Від відповідача судом 31.03.2023 отримано заяву про розгляд справи без його участі, де зазначено, що позовні вимоги він визнає, на розірвання шлюбу згідний. Дії сторін не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. \~ \~ \~ \~Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20 травня 1989 р. у виконкомі Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 травня 1989 р. Кунисівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. За час\~шлюбу [PERSON] \~та [PERSON] \~народилося двоє\~дітей, які досягли повноліття: дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 35 від 28 вересня 1989 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 вересня 1989 р. Кунисівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, та син [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 17 від 02 листопада 1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 1991 р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом, відповідач позов визнає. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом чотирьох років, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачка не заявила вимогу про стягнення судових витрат з відповідача, суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved