Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 17.04.2010 між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 15. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. З 19.09.2022 він з відповідачкою не проживає, спільного побуту та господарства не веде. Причиною розпаду сім`ї зазначив несумісність характерів та поглядів щодо життя та побуту. Вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, оскільки між подружжям втрачено почуття любові та поваги. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. У зв`язку з цим просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені в позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги. Також, додав, що з початку війни перебуває на службі в ЗСУ. З липня 2022 року він проживає з іншою жінкою у фактичних шлюбних відносинах, з якою хоче створити сім`ю. Інтереси дітей при цьому порушені не будуть, він весь час допомагає матеріально, намагається підтримувати з ними зв`язок. Він надіслав відповідачці кошти на придбання житла в м.Хмельницький в сумі 280 000 грн. та 3 000 доларів США, кожного місяця перераховує по 10 000 грн. Категорично заперечував проти надання строку для примирення, оскільки прийняв остаточне рішення. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Так, відповідач пояснила суду, що 13 років вона з позивачем проживала у шлюбі, у них народилися діти. З початку війни проти України вона разом з дітьми та батьками чоловіка виїхала до м.Хмельницький з місця постійного проживання, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Її чоловік служить в ЗСУ. Вважає, що він не зміг справитися з психологічним навантаженням, що спричинило його перебування в умовах війни, на нього здійснює вплив інша людина, тому такий крок є необачним з його боку. Вона впевнена, що якби була змога приїхати до нього і знаходитися поряд, то все було б добре. Також, просила надати їй максимальний строк для примирення. Ухвалою суду від 21.04.2023 у клопотанні відповідача про надання строку для примирення було відмовлено. Вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування у шлюбі сторін підтверджується наданою\~позивачем копією\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого повторно 05.01.2023 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 15 від 17.04.2010. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими копіями відповідних свідоцтв про народження. Діти проживають з матір`ю, спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час судового розгляду судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який з липня 2022 року проживає разом з іншою жінкою, з якою має намір створити сім`ю. Суд виходить з того, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивач категорично заперечив можливість збереження сім`ї за тих обставин, що мають місце на теперішній час. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач під час судового розгляду зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON] . Враховуючи заяву позивача, суд залишає за ним понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved