Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

27\~березня 2023\~року до\~Березівського районного\~суду Одеської\~області надійшла\~позовна заява[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] ,\~звернувшись з\~цим позовом\~до суду,\~посилалась на\~те,\~що 14\~листопада 2022\~року між\~нею та\~відповідачемБерезівським районним судом Одеської області було розірвано шлюб, який було зареєстровано Суворовським районним у місті Одесі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.11.2017 року, актовий запис №1454. За час шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , про що 05 травня 2018 року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис №102. З моменту розірвання шлюбу і по даний час [PERSON] не допомагає позивачці матеріально, тому дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON] . Дочка часто хворіє застудами, лікування потребує коштів, вона дуже швидко росте та розвивається, у зв`язку із чим їй необхідно часто купувати новий одяг та взуття. Позивачка турбується про розвиток дитини, тому купує їй спеціальні розвиваючі ігри та намагається максимально закривати всі її потреби. Хоча доходу [PERSON] майже не вистачає на всі потреби сім`ї, вона все одно намагається максимально забезпечити дитину всім необхідним для повноцінного розвитку та щасливого дитинства. Зважаючи на ситуацію, яка склалася в країні, зараз позивачці дуже важко в матеріальному плані, тому [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] з проханнями допомогти матеріально або купувати періодично дитині харчі та одежу, але він не допоміг жодного разу. Щомісяця позивачка, окрім утримання дитини, витрачає кошти на оплату комунальних послуг та газопостачання, що є більшою частиною її доходу. Відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, на утриманні нікого не має, тому позивачка вважає, що він в змозі виплачувати аліменти на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме: 5 000 гривень щомісячно. Ухвалою суду від 05.04.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 27.04.2023 року о 09 год. 00 хв. 18.04.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . З позовними вимогами позивачки про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] він згоден частково. Як вбачається з письмових пояснень відповідача, розмір аліментів у сумі 5 000 грн. щомісячно є для нього занадто великою та нереальною сумою. В теперішній час [PERSON] являється безробітним, оскільки в селі офіційно працевлаштуватись неможливо, він проживає разом з батьком-пенсіонером, інвалідом 3-ї групи та бабусею. Інші особи, які зареєстровані в даному будинку, з ними не проживають. Відповідач з сім`єю живуть за рахунок ведення домашнього господарства (тримають курей та качок), [PERSON] обробляє та саджає город, періодично працює по найму: копає людям городи, рубає дрова, прибирає на цвинтарі та ін. Власного житла відповідач не має, також не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивачка є здоровою та працездатною, дитина також здорова. Інших утриманців у неї немає. На праві власності вона має житловий будинок, який вона з відповідачем придбали у шлюбі і який [PERSON] залишив їй. [PERSON] зазначила, що її доходів не достатньо для усіх потреб сім`ї, але які вона має доходи та від яких видів діяльності, не зазначила (приховала). Копії платіжних інструкцій не можуть бути належними та допустимими доказами про витрати (сплату коштів) на утримання дитини, крім того, з даних інструкцій не свідчить про покази газового та електричного лічильника. Даний будинок являється власністю позивачки. Таким чином, вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів в сумі 5 000 гривень не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує реального матеріального положення [PERSON] та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Враховуючи вищенаведене, відповідач не відмовляється від утримання своєї неповнолітньої доньки, однак вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб доньки та таку, що він має можливість сплачувати суму аліментів в розмірі 1500 гривень, що перевищує 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. На спростування\~вимог позивачки, [PERSON] надав копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданий Пенсійним фондом України 06.11.2013 року та копію довідки до акту огляду МСЕК, згідно яких його батько [PERSON] являється пенсіонером та інвалідом 3-ї групи (загальне захворювання); довідку про склад сім`ї від 12.04.2023 р. за № 462, згідно якої він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним за даною адресою зареєстрованй його батько [PERSON] , [INFO] ; трудову книжку на ім`я [PERSON] , з якої вбачається, що відповідач станом на теперішній час непрацевлаштований, так як відповідно до наказу №799-3В від 29.09.2022 року за згодою сторін його було звільнено з ТОВ «Автомагістраль-Південь». 26.04.2023 року представник позивачки [PERSON] подала відповідь на відзив, з твердженнями якого не згодна, заперечує та наполягає на позовних вимогах щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у сумі 5\~000 гривень. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, були належними чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, його представник - адвокат Сємак Т.В. подала до суду заяву, в якій зазначила, що її довіритель часткового погоджується з заявленими позовними вимогами на суму 1500 грн, та повторно звернула увагу на обставини вже зазначені у відзиві на позовну заяву. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно до ч. 1. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.ст.\~76-80\~ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, з 24 листопада 2017 року по 14 листопада 2022 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 листопада 2022 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утриманні доньки не досягнуто, участі в її утриманні [PERSON] не приймає. Позивачка [PERSON] регулярно несе витрати за проживання, харчування, лікування дитини та її розвиток. Вказані витрати позивачка сплачує самостійно зі свого доходу, якого майже не вистачає на всі потреби сім`ї, оскільки окрім утримання дитини, вона витрачає кошти на оплату комунальних послуг та газопостачання, що є більшою частиною її доходу. Посилання позивачки в обґрунтування позову на необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., нічим не підтверджені, той факт, що [PERSON] є здоровим та працездатним, не може слугувати доказом його спроможності сплачувати вищевказану суму аліментів щомісячно. Відповідно до ч. 1.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 CK України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є батьком дитини і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати грошові кошти для утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, її стан здоров`я й потреби, та відповідача, який на момент розгляду справи являється безробітним, проживає разом з батьком-пенсіонером, інвалідом 3-ї групи та бабусею, періодично працює по найму: копає людям городи, рубає дрова, прибирає на цвинтарі та ін., власного житла не має, також не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, розумності, достатності забезпечення потреб дитини, зважаючи на вік дитини та її потреби, можливостей платника аліментів, його платоспроможності з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 2500 грн. до повноліття дитини. Суд зазначає, що вимоги позивачки про визначення до стягнення розміру аліментів в сумі 5000 грн. є необґрунтовано завищеним. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 27 березня 2023 року, що підтверджується штемпелем Березівського районного суду Одеської області на зазначеній позовній заяві, тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. від сплати якого позивачка при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial