Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» 03.01.2023 року звернулося до суду з позовнимивимогами до [PERSON] про стягненнязаборгованості за спожиту електричну енергію. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачам, у відповідності із Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» було опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у газеті «Вісті Придніпров`я» від 06.11.2018 року № 84 (1984), а також розміщено на офіційному веб-сайтіhttps://yasno.com.ua. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та проводить часткову оплату спожитої електричної енергії.Факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується Довідкою квартального комітету № 40. Відповідно до умов п. 2.1 Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Проте, боржник не виконував свої обов`язки споживача в частині своєчасної та повної оплатиза спожиту ним електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим, станом на 30.06.2022 рік за вищевказаною адресою утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 64\~666,78 грн. З метою досудового врегулювання погашення виниклої заборгованості, споживачу була надіслана претензія з вимогою про сплату заборгованості. Однак, боржник не бажає виконувати свої зобов`язання. Тому,позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користьзаборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 64\~666,78 грн. та понесені ним судовівитрати в розмірі 2\~481 грн. Ухвалою про відкриття провадження від 19.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена зазареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.36-37). До суду повернувся конверт з копією ухвали, як не вручений відповідачу [PERSON] , у зв`зку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.40). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та проводить часткову оплату спожитої електричної енергії. Факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується Довідкою квартального комітету № 40 (а.с.27). Відповідно до умов п. 2.1 Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п.5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. В розділі «Термін оплати» комерційної пропозиції до Договору, побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду наступного за розрахунковим. Розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата обсягу спожитої електричної енергії має бути здійснена споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Проте, внаслідок невиконання [PERSON] умов договору та порушення вимог п. 4.12, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії в частині своєчасної та повної сплати грошових коштівза спожиту ним електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.06.2022 року за вищевказаною адресою утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 64\~666,78 грн. (а.с.7). 29.07.2022 року на адресу відповідача була надіслана вимога про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію, однак, сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена (а.с.24-25). Відповідно до пп. 2 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно п. 4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому\~Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановленоіншоготерміну. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина друга статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди: тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6\~ст.\~81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що [PERSON] у добровільному порядку не бажає виконувати свої зобов`язання за вищевказаною адресою та сплатити суму заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 64\~666,78 грн., жодних доказів своєї невинуватості, а також заперечень щодо розрахунку, наданого позивачем, - не надав, суд вважає доцільним стягнути дану суму з [PERSON] на користь ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» в примусовому порядку, задовольнивши тим самим позовні вимоги. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору, в розмірі 2481 грн. (а.с.1).

Outcome: approved