Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

07 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті своєї дружини. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] помела його дружина [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, право власності на які за спадкодавцем посвідчені Державним актом на право приватної власності на землю серії Р4 № 124267 від 15 березня 2004 року, загальною площею 9,2472 га. В оформленні спадщини на землю нотаріус йому відмовив по причині відсутності оригіналу вказаного Державного акту. Такий документ спадкоємцем втрачено, він не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, відтак змушений звернутися до суду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Згідно письмової заяви просить позов задовольнити, справу розглядати без його участі. До початку підготовчого судового засідання Локницька сільська рада подала до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради (а.с.31). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] (а.с.7). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 8,2700 га кадастровий номер 5622284000:12:000:0013 для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,9772 га кадастровий номер 562228400:16:000:0021 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 124267 від 15 березня 2004 року. Спадкодавиця [PERSON] була документована сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0142280 від 09 грудня 1996 року, як член КСП «Пархоменко» (а.с.12), З протоколу загальних зборів громадян сіл Нобельської сільської ради Зарічненського району Рівненської області «Про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» від 15 грудня 2003 року та додатку до цього протоколу видно, що спадкодавиці [PERSON] погоджено розподіл двох земельних ділянок (а.с.14-20). Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавиці [PERSON] підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9917404402023 від 06 квітня 2023 року, щодо земельної ділянки площею 0,9772 га (а.с.21-22) та копією розпорядження голови райдержадміністрації від 13 січня 2004 року № 10 «Про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Нобельської сільської ради» (а.с.13), на підставі якого було видано спадкодавиці [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю. З дослідженої судом копії Державного акту серії Р4 № 124267 від 15 березня 2004 року (а.с.10) видно, що [PERSON] була власником двох земельних ділянок площею 8,2700 га кадастровий номер 5622284000:12:000:0013 для ведення особистого селянського господарства, та площею 0,9772 га кадастровий номер 562228400:16:000:0021 для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 21 грудня 2022 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.9). Згідно інформації Зарічненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 13 квітня 2023 року № 1-16/109, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , Зарічненською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу 21 грудня 2022 року № 289/2022. Із заявою про видачу свідоцтва звернувся чоловік спадкодавиці [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.27). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач має право на спадщину за законом після смерті своєї дружини, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з втратою оригінала Державного акту на право приватної власності на землю, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Позивач [PERSON] просить залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved