Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем майна померлої. Однак, у встановлений законом шестимісячний термін не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходився в Канаді, так є громадянином цієї держави багато років та не міг приїхати в Україну щоб подати заяву вчасно. Рідна сестра, яка померла у 2022 році повідомила його про те, що здійснить всі дії після смерті матері та оформить документи. Повернувшись в Україну позивач дізнався про наявність правовстановлюючих документів на майно, а також інших документів, які він знайшов в батьківській хаті, про які раніше не знав. Просить вважати причину пропуску строку прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Будучи спадкоємцем за законом після смерті матері, він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на спадкове майно. Однак, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Одночасно, нотаріусом було роз`яснено строки та порядок прийняття спадщини, зокрема, необхідність подання заяви про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини та право звернутися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини. Просить суд визнати причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважною; встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , терміном у два місяці. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 17). 07 лютого 2023 року представник Бурштинської міської ради М.Михайлишин подала відзив на позовну заяву, в якому вказала про те, що Бурштинська міська рада не заперечує в задоволенні вимог позивача (а.с.28). 27 лютого 2023 року представник позивача адвокат Денис Т.Д. подав через канцелярію суду зміни та доповнення до позовної заяви (а.с.29-31). Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.33). 17.03.23 року представник Бурштинської міської ради М.Михайлишин подала заяву, в якій ознайомившись із змінами та доповненнями до позовної заяви, не заперечує в задоволенні вимог позивача (а.с.42). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 47). Представник відповідача Бурштинської міської ради, М. Михайлишин до суду не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.42). У судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської обл., [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] виданого 09 вересня 1964 року його матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.6). Відповідно до паспорта [PERSON] він є громадянином Канади (а.с.8). Позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, спадкову справу заведено № 159/2022 від 25.11.2022 року. Єдиним спадкоємцем, який подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері є її син [PERSON] . Однак постановою приватного нотаріуса Данилюком О.О. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.10,11). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовної заяви у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Пленум Верховного суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 63 Закону України «/Про нотаріат» в редакції яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Згідно до\~статті 1221 Цивільного кодексу України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1270ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272\~вказаного Кодексу\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1ст. 1270\~ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15. Верховний Суд в постанові від 26.07.2019 року вказав, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: -велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна. Так, позивач [PERSON] в період прийняття спадщини знаходився в Канаді, оскільки є громадянином цієї держави багато років та не міг подати вчасно заяву про прийняття спадщини приїхавши в Україну. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Оскільки позивач вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved