Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження її дитини - [PERSON] , [INFO] у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим (тимчасово окупована територія України), матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, а батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2006 між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, України, про що зроблено відповідний актовий запис № 834. Від вказаного шлюбу народився син - [PERSON] , що підтверджується копією виписки епікризу з акушерського стаціонару від 01.05.2017, згідно із якою [PERSON] , [INFO] о 12 год. 04 хв. народила сина, вагою 3930 гр., довжиною 55 см. Разом з тим, факт народження підтверджується Довідкою про народження № 410 від 03.05.2017 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.05.2017 (на російській мові). У зв`язку з тим, що вказане свідоцтво про народження видано на тимчасово окупованій території неіснуючою установою, таке відповідно до законодавства України не має юридичної сили, а тому є недійсним та не створює жодних правових наслідків, вона, як громадянка України та на даний час внутрішньо переміщена особою із м. Керч, Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, яка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулася до Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові з заявою про державну реєстрацію народження сина [PERSON] [INFO] . Листом від 21.04.2023 № 234/32.30-26 їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації з тих підстав, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» свідоцтва про народження, про шлюб, а також інші документи, у тому числі видані медичним закладами на окупованій території - вважаються незаконними, у зв`язку із чим вона не може зареєструвати факт народження свого сина та змушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] та її представник у судовому засіданні заяву підтримали з підстав, наведених у поданій заяві, додатково пояснили, що встановлення факту народження їй необхідно для державної реєстрації народження сина. Представник заінтересованої особи - Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. За п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно із ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до положень ч.1, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про громадянство України», новонароджена дитина є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із абз. 2 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. Судом встановлено, що згідно із копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 14.12.2006 Керченським МУ ГУ МВС України у Автономній Республіці Крим, заявник [PERSON] , [INFO] є громадянкою України /а.с. 9-10/.З довідки від 28.03.2023 № 1306-5002674994 про взяття на облік внутрішньо переміщеної фактичним місцем проживання/перебування [PERSON] є [ADDRESS] /а.с.19/ Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (поданого російською мовою), 11 листопада 2006 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, України, актовий запис № 834 /а.с.15/. Факт народження [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме копією епікризу, з якого вбачається, що [INFO] о 12 год. 04 хв. у [PERSON] народився хлопчик, копією довідки про народження № 410 від 03 травня 2017 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 16-18). Вказані документи складено російською мовою. Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Залізничного районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції із заявою про проведення державної реєстрації народження дитини, однак отримала письмову відмову в проведенні державної реєстрації народження на підставі ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території Україні» від 15.04.2015 року. /а.с.18/. Указом Президента України «Про введення воєнного станув Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Із Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, вбачається, що вся територія Автономної Республіки Крим від 20.02.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно із абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Ухвалюючи рішення у справі, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, згідно із якою «зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (рішення від 10.05.2001 у справі «Cyprus v. Turkey», заява № 25781/94 (§ 96). Враховуючи викладене, встановити факт народження [PERSON] [INFO] , іншим чином, ніж у судовому порядкунеможливо, а тому заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved