Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 14.03.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управляння юстиції в Одеській області, актовий запис № 17, та позбавлення батьківських прав[PERSON] відносно синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що шлюбні відносини між сторонами не склалися у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, втратою взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові один до одного, єдності цілей та мети створення та існування спільної сім`ї. Разом як подружжя сторони не проживають з серпня 2021 року. З цього часу разом із батьком проживають їх спільні діти. Мати біля двох років працює за кордом. Відповідачка фактично покинула дітей на батька, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не виявляє батьківської турботи і опіки, не приймає участі у вихованні, оздоровленні, утриманні синів, гроші на їх утримання не надає. Мати майже два роки не спілкується з дітьми, не приймає участі у їх вихованні, останній раз бачила синів у серпні 2021 року, на прохання позивача повернутися до дітей не реагує. Батько приділяє багато уваги вихованню синів, відвідує батьківські збори, спілкується із вчителями. Протягом 2021-2022 навчального року мати не відвідувала школу, не виходила на зв`язок з класним керівником та не цікавиться успіхами синів. Всі питання щодо виховання та лікування дітей вирішує батько. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2023 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2023 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 25.04.2023 просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Фактичні обставини справи, встановлені судом 16.02.2007 зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управляння юстиції в Одеській області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають дітей: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.12.2008 виконкомом Червоноярівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 12; -[PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 289. Відповідно до витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості серія ВР № 000747873, станом на 11.03.2023 позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 10.03.2023 [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря нарколога позивач не перебуває. Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 05.04.2016 серії НАІ 455823, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.04.2016 № 56766162. Згідно характеристик Ізмаїльського ліцею № 16 з гімназією та початковою школою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] та [PERSON] навчаються в ліцеї з першого класу, батько контролює навчання дітей та відповідально ставиться до їх виховання, піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, моральний та духовний розвиток, регулярно підтримує зв`язок з класними керівниками, школою, цікавиться навчальними досягненнями дітей. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, втратою взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові один до одного, єдності цілей та мети створення та існування спільної сім`ї. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01/26/21/23 від 31.03.2023, мати [PERSON] не бере участь у житті синів, ухиляється від виховання, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дітей материнської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її успіхами ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном, не має наміру повертатися. На електронну адресу служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] надіслала заяву від 21.03.2023, відповідно до якої надала згоду на позбавлення її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо розірвання шлюбу Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Щодо позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що відповідачка не виконує обов`язки по вихованню та утриманню дітей, не цікавиться їх здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved