Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Українська філія товарної біржі «Українська біржа нерухомості», Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.1997 року він, [PERSON] , [PERSON] на момент укладення договору в інтересах якого діяла мати [PERSON] , уклали договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований Товарною біржею «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) відповідно до протоколу відкритих торгів № 1 від 29.08.1997 року реєстраційний номер № 235-2, на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу». Станом на 01.01.2013 року право власності позивача на вказану квартиру було зареєстроване КП «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою від 05.08.2020 року № 13373. Він виявив бажання відчужити вказане нерухоме майно, однак, нотаріусом йому було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу, оскільки відповідно норм чинного законодавства договір купівлі-продажу нерухомого майна на товарних біржах підлягає нотаріальному посвідченню. В подальшому рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2022 року визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , та [PERSON] 29.08.1997 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Українські біржі нерухомості» (Черкаська філія) відповідно до протоколу відкритих торгів № 1від 29.08.1997 року реєстраційний номер № 235-2. Однак, при звернені 17.08.2022 року до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та надав необхідні документи для проведення державної реєстрації, рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 64988851 від 30.09.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав власності на підставі того, що не подано оригінал договору купівлі-продажу № 235-2 від 29.08.1997 року, зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія). Зазначає, що у нього немає можливості надати для реєстрації права власності на нерухоме майно оригінал вказаного договору купівлі-продажу, оскільки його втрачено. Архівним відділом Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради та ЧООБТІ йому було надано належним чином завірену копію зазначеного договору. Проте, за відсутності оригіналу договору від позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, та реалізувати свої права як власника нерухомого майна на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , набуту ним у власність на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 29.08.1997 року на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] та визнано дійсним заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2022 в справі № 712/11257/21. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Кучер Ю.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи Української філії товарної біржі «Українська біржа нерухомості» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Представник Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради в судове засідання не з`явилися, надав суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2022 року визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , та [PERSON] 29.08.1997 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Українські біржі нерухомості» (Черкаська філія) відповідно до Протоколу відкритих торгів № 1 від 29.08.1997 року реєстраційний номер № 235-2. Зазначеним рішенням суду встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 серпня 1997 року на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» між [PERSON] , що діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , як продавця з однієї сторони та [PERSON] , як покупцем, з іншої сторони, останній придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Також встановлено, що при вчиненні даного правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, малі вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків , а саме купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1997 році. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач в позові зазначає, що 17.08.2022 року його представник звертався до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS] та надав необхідні документи для проведення державної реєстрації. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 64988851 від 30.09.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] . Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Черкаської області відмовлено у державній реєстрації прав власності на квартиру на підставі того, що не подано оригінал договору купівлі-продажу № 235-2 від 29.08.1997 року, зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія). На час укладання договору купівлі-продажу у 1995 році позивачу не було відомо, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час чинним був Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення Договору) - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно з приписами ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі. Оскільки договір було укладено 29.08.1997, до набрання чинності ЦК України від 01.01.2004, до даних правовідносин слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року. Стаття 4 ЦК УРСР 1963 року визначає, що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі з угод. Згідно із ст. 41 ЦК УРСР 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Зі змісту ст. 224 ЦК УРСР 1963 року вбачається, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Крім того, вище вказаним рішенням суду від 11.05.2022 року встановлено, що при вчиненні даного правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, малі вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків , а саме купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1997 році. Також зазначеним рішенням суду визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У свою чергу ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зміст наведених норм цивільного законодавства, виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, враховуючи що на час укладання договору купівлі-продажу мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що рішенням суду визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яке підтверджує\~відсутність підстав\~нікчемності правочину,\~права та\~інтереси сторін\~укладений правочин\~не порушував,\~а навпаки,\~ [PERSON] \~після набуття\~прав на\~нерухоме майно\~в повному\~обсязі не\~може користуватися\~та розпоряджатися\~своїм майном\~на власний\~розсуд,\~та захистив\~свої порушені\~права шляхом\~визнання договору\~купівлі-продажу\~дійсним, суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , набуту ним у власність на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 29.08.1997 року на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості»

Outcome: approved