Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-04 00:00:00

Южненська міська рада Одеської області в особі голови Новацького В. звернулась до суду із позовом яким просить суд: припинити право власності на об`єкт нерухомості (номер запису про право власності 41429886 зроблений Державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Марінова Катерина Антонівна) розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 2394,3 м.кв., яке Зареєстроване за громадянином [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки податків: [NUMBER] ). Заяву мотивує, тим, що у 1997 році базу відпочинку « [INFO] », що знаходиться в [ADDRESS] було передано Асоціацією «Облагрострой» до ВАТ «Кодимагрошляхбуд» з оплатою остаточною собівартості. Розпорядженням Комінтернівської райдержадміністрації № 348 від 08.07.2002 року затверджено технічну документацію із землеустрою та передано ТОВ «Кодимагрошляхбуд» в оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,316 га для експлуатації існуючої бази відпочинку у с. Сичавка Комінтернівського району Одеської області. Рішенням Кодимського районного суду від 06.05.2004 року визнано за відповідачем, [PERSON] , право власності на базу відпочинку « [INFO] », що знаходиться в [ADDRESS] . Підставою для задоволення позову став договір купівлі-продажу бази відпочинку « [INFO] », який укладено у жовтні 2003 року ВАТ «Кодимагрошляхбуд» з [PERSON] . На підставі рішення Кодимського районного суду від 06.05.2004 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради 02.02.2005 році відповідачу - [PERSON] , видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з: літ. "А", "Б1-Б2","В1 - В2", "ВЗ - В18", "Д1-Д2", ТІ - Г2", "ГЗ - Г4" - будинки відпочинку; літ. "Е -будинку охорони; літ. "е"-веранди; літ. "Ж"~ медпункту; літ. "ж" - веранди; літ. "З" -кухні; літ. "І" - навісу; літ. "К" -ізолятору; літ. "к" - веранди: літ. "Л - М" - будинку відпочинку; літ. "л" -веранди; літ. "Л1 - Л2» будинку відпочинку; літ. "л1" - веранди; літ. "л2" - "ЛЗ - МІ" - будинок відпочинку; -літ. "M2" - будинок відпочинку; літ. "Мэ -будинок відпочинку; літ. "м" - веранди; літ. "Н" - гаражу; літ. «О» - побутового приміщення; літ. "П"і- підсобного приміщення; літ. "Р" - складу; літ. "С" -альтанки; літ. "С1" - альтанки; літ. Т, Т2, ТЗ, Т4"- вбиральні; літ. «У-У1" И душової; літ. "Ф" -підсобного приміщення; літ. "X" - навісу; літ. "Ц" навісу; І, ІІ - брукування; № 1-10 огорожі. Загальна площа об`єктів нерухомості становить 1849,8 м. кв. Розпорядженням Комінтернівської райдержадміністрації № 267 від 27.03.2005 року затверджено технічну документацію із землеустрою та передано Відповідачу, [PERSON] , в оренду на 5 років земельну ділянку площею 1,316 га для обслуговування бази відпочинку у с.Сичавка Комінтернівського району Одеської області. Акт відновлення в натури меж земельної ділянки погоджено (без зазначення посад та ШБ) представниками суміжних земельних ділянок ДП ЖЕУ «Агропромбуд» та Одеського цементного заводу. Так в додатку до Акту погодження міститься схема розташування ділянки [PERSON] та опис меж суміжних землекористувачів, позначками від А до Б зазначені землі, які перебувають у власності (користуванні) ДП ЖЕУ «Агропромбуд». У 2006 році сусідня з базою [PERSON] - база відпочинку « [INFO] » була передана на баланс ДП ВФ "АГРОЦЕНТРЕНЕРГО" від ДП ЖЕУ «Агропромбуд». 31.07.2006 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області прийнято рішення № 62 «Про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна базу відпочинку « [INFO] », що знаходиться на території [ADDRESS] за Державою Україна в повному господарському віданні державного підприємства «Виробничої фірми «АГРОЦЕНТРЕНЕРГО» Корпорації «УКР АГРОПРОМБУД». 28.12.2006 році виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області прийнято рішення № 73 «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та надання їм юридичних адрес», яким, зокрема, присвоєно юридичну адресу базі відпочинку «Агроспеценерго»: [ADDRESS]. За заявою Відповідача, виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 31.03.2008 року прийнято рішення № 20 «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та надання їм юридичних адрес», яким, змінено адресу бази відпочинку СПД ФО [PERSON] , яка належить на праві приватної власності Відповідачу, привласнивши наступну адресу: [ADDRESS] , внаслідок чого відбулось співпадіння адрес двох баз - [ADDRESS] . 28.08.2008 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно на об`єкт нерухомості: база відпочинку, розташована за адресою: [ADDRESS] на державне підприємство «Виробнича фірма «АГРОЦЕНТРЕНЕРГО» Корпорації «УКРАГРОПРОМБУД». 29.03.2007 року СПД -фізична особа [PERSON] , звернувся до Господарського суду Одеської області (справа № № 21/96-07-2653) з позовною заявою до Комінтернівської районної державної адміністрації, про визнання права власності на земельну ділянку для експлуатації існуючої бази відпочинку, рекреаційного призначення, загальною площею 13160 км., розташованої за адресою: [ADDRESS] . 12.04.2007 року Господарський суд Одеської області ухвалив рішення яким визнано за ФОП [PERSON] право власності на земельну ділянку для експлуатації існуючої бази відпочинку, реакційного призначення, загальною площею 13160 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Підставою для прийняття судом саме такого рішення стало наявність у Відповідача, [PERSON] , свідоцтва про право власності серії [NUMBER] на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку, видане виконавчим комітетом Сичавської сільської ради 02.02.2005 року. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 19.06.2017 року, Відповідачу, громадянину [PERSON] , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтованою площею 0,9 га із земель рекреаційного призначення, що не надані у власність або користування за адресою: [ADDRESS] . (далі - розпорядження від 19.06.2017). Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 29.03.2019 році № 422/А-2010 внесені Зміни до розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 19.06.2017 році № 488ХА-2017, а саме змінено адресу на - [ADDRESS] . 22 серпня 2018 року Одеською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження «Про надання Державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування» № 971/А-2018, яким надано дозвіл Державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування, орієнтовною площею 2,0 га, у тому числі: 1,6 га із земель рекреаційного призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та 0,4 га із земель водного фонду для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, що не надані у власність або користування, за адресою: [ADDRESS] (за межами населеного пункту). 18 січня 2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. на підставі свідоцтва про право власності серія серії [NUMBER] від 02.02.2005 року, технічного паспорту та рішення Виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району зареєстровано за [PERSON] право власності на базу відпочинку загальною площею 2092,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1748499751227,номер запису про право власності 29966589. Загальну площу об`єктів нерухомості змінено з 1849,8 м. кв. на 2092,6 м.кв. Але свідоцтво про право власності на базу відпочинку, серія [NUMBER] , видане 02 лютого 2005 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області вже було підставою для виникнення права власності у позивача на земельну ділянку згідно рішення Господарського суду Одеської області від 12 квітня 2007 року у справі № 21/96-07-2653, яким позов Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] задоволено та визнано за Суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] право власності на земельну ділянку для експлуатації існуючої бази відпочинку, реакційного призначення, загальною площею 13160 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS] (за межами населеного пункту). При цьому, з вказаного рішення Господарського суду вбачається, що усі перелічені у свідоцтві про право власності на базу відпочинку, серія [NUMBER] , виданого 02 лютого 2005 року, об`єкти нерухомості розташовані саме на цій земельній ділянці загальною площею 13160 кв. м., на яку в подальшому Відповідач отримав державний акт на право власності серії НЖ№706841 від 02 грудня 2008 року. За скаргою Герасимової Т.І. , що діяла на підставі договору в інтересах Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромоуд», щодо неправомірності прийнятого державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) - 17 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергієм Васильовичем прийнято рішення №46516675 про скасування державної реєстрації за номером 29966589 на підставі зазначеної скарги, отже до реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про скасування реєстрації права власності. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області 27.08.2020 року по справи № 504/3429/19 задоволено позовні вимоги [PERSON] до Державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ДП «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд». Визнано незаконним та скасовано рішення № 46516675 від 17.04.2019 року державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» (ЄДРПОУ 42474669) Манюти Сергія Васильовича про скасування запису, щодо права власності [PERSON] на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та внесення запису про скасування державної реєстрації, відновивши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно становище, яке існувало до винесення вищевказаного рішення державного реєстратора, а саме державну реєстрацію права власності на вищевказані об`єкти за [PERSON] . Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.12.2020 року зупинене дію рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року (копія ухвали додається). Розгляд справи № 504/3429/19 Одеським апеляційним судом призначено на 09.07.2022 року. В рамках кримінального провадження № 12018160330000380, внесеного до ЄРДР 26.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України, проведено Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз міністерства юстиції України судову будівельно - технічну експертизу на підставі постанови від 25.10.2019 року слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Стохла К.П. та складено експертний висновок № 19-6973/6974 від 02.03.2020 року. На вирішення судової експертизи було надано наступні відповіді на поставлені питання: 1. Чи входили будівлі, зазначені у технічному паспорті серії ДЕ № 002118 , виготовленому 30.01.2019 року ФОП [PERSON] у склад бази відпочинку [PERSON] станом на момент складання технічного паспорту та реєстрації права власності вказаних об`єктів? «Будівлі, зазначені у технічному паспорті серії АЕ № 002118 , виготовленому 30.01.2019 року ФОП [PERSON] , а саме літ. Ж, Ж1, ТІ, Т2, У, Ч, Ш, Ш1, Ш2, ШЗ, Ш4, Щ у склад бази відпочинку [PERSON] станом на момент складання технічного паспорту та реєстрації права власності вказаних об`єктів не входили.». 2. Якщо ні, до складу якої бази входили будівлі, зазначені у технічному паспорті серії АЕ № 002118 , виготовленому 30.01.2019 року ФОП [PERSON] у склад бази відпочинку [PERSON] станом на момент складання технічного паспорту та реєстрації права власності вказаних об`єктів? «Будівлі під літерами Ж, Ж1, ТІ, Т2, У, Ч, Ш, Ш1, Ш2, ШЗ, Ш4, Щ зазначені у технічному паспорті серії АЕ № 002118 , виготовленому 30.01.2019 року ФОП [PERSON] на момент його складання та реєстрації права власності вказаних об`єктів входили до складу бази відпочинку « [INFO] », яка знаходиться в [ADDRESS], власником якої є Держава Україна в особі Верховної ради України в повному господарському віданні Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд», згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.08.2008 року та значились в описі об`єкта до свідоцтва про право власності за літерами: Б, Б1, Б2, В15, Ж, Ж1, Ж2, ЖЗ, З, И, К, К1.». Рішенням № 5 від 28.02.2019 р. виконавчого комітету Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області, та надання їм адрес», внесено зміни до рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області від 28.12.2006 року № 73, та присвоєно базі відпочинку Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» адреси: [ADDRESS] . Рішенням Комінтернівський районного суду Одеської області від 26.11.2020 року по справи № 504/569/20, яке залишено без змін Одеським апеляційним судом, відмовлено [PERSON] у задоволення позову до Виконавчого комітету Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області щодо скасування рішення № 5 виконавчого комітету Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області від 28 лютого 2019 року «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області, та надання їм адрес», в частині внесення зміни до рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області від 28.12.2006 року № 73, про присвоєння базі відпочинку Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» адреси: [ADDRESS]. Зокрема судом встановлено: « [PERSON] , акцентуючи увагу на порушенні його прав, надав до суду докази, що підтверджують його право власності на базу відпочинку, які досліджено судом та з яких встановлено, що зазначена база відпочинку є окремим об`єктом нерухомого майна, яка має інше розташування, ніж об`єкт нерухомого майна (база відпочинку « [INFO] »), про що свідчать наявні в матеріалах справи докази: Суд встановив, що на теперішній час існує дві бази відпочинку, два власника, два різних місця розташування, дві різні підстави набуття права власності, які жодним чином не пов`язані між собою та існує факт співпадіння двох адрес цих баз. Суд враховував, що [PERSON] , не надав до суду доказів існування в нього прав на об`єкт нерухомого майна базу відпочинку « [INFO] », що знаходиться на [ADDRESS], чи на його частку.» Рішенням державного ресторатора юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко О.В. 13.10.2020 року зареєстровано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості [ADDRESS] . Підставою для реєстрації були наступні документи: свідоцтво про право власності серії [NUMBER] , яке видано 02.02.2005 року виконавчим комітетом Сичавської сільської рали, рішення Комінтернівського районного суду від 27.08.2020 року, довідка ФОП [PERSON] , рішення виконкому Січавської сільської ради № 20 від 31.03.2008 року. Рішенням державного ресторатора, Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маршової Катерини Антонівни 07.04.2021 року припинено за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості розташованого за адресою: [ADDRESS] площею. У той же день державним ресторатором Маршовою Катериною Антонівною знову було зареєстровано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою для реєстрації були наступні документи: свідоцтво про право власності серії [NUMBER] , яке видано 02.02.2005 року виконавчим комітетом Сичавської сільської рали, рішення Комінтернівського районного суду від 27.08.2020 року, висновок щодо технічного стану об`єкту нерухомого майна № 8, який вдано 30.03.2021 року ФОП [PERSON] , рішення виконкому Січавської сільської ради № 20 від 31.03.2008 року. Загальну площу об`єкту нерухомості змінено з 2092.6 м.кв. на 2394,3 м.кв. Отже, без законних підстав, загальна площа об`єкту нерухомості, яка належить Відповідачу, громадянину [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на базу відпочинку, серія [NUMBER] , видане 02 лютого 2005 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, змінилась з 1849,8 м. кв. на 2394,3 м.кв, тобто збільшилась на 544,50 м.кв. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 15.03.2021 року 249/0д-2021 відмовлено [PERSON] (реєстраційній номер облікової карти платника податків [NUMBER] ) у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для обслуговування та експлуатації бази відпочинку за адресою: [ADDRESS] , який розроблено Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру». Зазначене розпорядження оскаржене [PERSON] до суду. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року у справі №420/1415/21 за позовом гр. [PERSON] до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа: Державне підприємство (.«Виробнича фірма «АГРОЦЕНТРЕНЕРГО» Корпорації «УКРАГРОПРОМБУД», яким в задоволенні позову про визнання протиправною відмову Одеської обласної держаної адміністрації у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років гр. [PERSON] для обслуговування та експлуатації бази відпочинку за адресою: автодорога [ADDRESS] та зобов`язати Одеську обласну держану адміністрацію затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років [PERSON] для обслуговування та експлуатації бази відпочинку за адресою: [ADDRESS] - відмовлено повністю. Судом встановлено, що в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років гр. [PERSON] для обслуговування та експлуатації бази відпочинку за адресою: [ADDRESS] , міститься витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.02.2019 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1748499751227). Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2020 року, на який посилається [PERSON] , стосується зовсім іншого об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2196509551227); згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 1748499751227 міститься запис «об`єкт нерухомого майна скасовано від 12.04.2019 15:46» відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2021 року. Суд дійшов висновку, що відмова Одеської обласної державної адміністрації від 21.09.2020 № Б-2629-взп-06-2481 є правомірною, оскільки у доданих до заяви матеріалах були відсутні документи, які б підтверджували наявність на земельній ділянці, бажаній до відведення, об`єктів нерухомого майна, які належать гр. [PERSON] на праві приватної власності, що унеможливлює прийняття відповідачем рішення на користь позивача на підставі статті 123 Земельного кодексу України. Об`єкт нерухомого майна, не має прямого або опосередкованого відношення до земельної ділянки, щодо відведення якої клопоче гр. [PERSON] . Враховуючи те, що документи, які підтверджують право власності гр. [PERSON] на інші об`єкти нерухомого майна не надавались, а тому це виключає можливість реалізації прав гр. [PERSON] відповідно до статті 123 Земельного кодексу України. Відповідач, [PERSON] , звернувся до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, з заявою про надання йому в оренду на 49 років земельної ділянки № 51222785800:01:008:078 площею 0,8174 га комунальної власності Южненської міської територіальної громади. Рішенням Южненська міська рада від 11.11.2021 року № 785 -УІІІ «Про розгляд клопотання громадянина [PERSON] № 1437/09-01 від 19.10.2021 року», відмовила у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину у [PERSON] у власність орієнтовною площею 1,200 га для обслуговування та експлуатації бази відпочинку, яка розташована за адресою: автодорога [ADDRESS] на території Южненської міської територіальної громади, так як об`єкт нерухомості, що належить [PERSON] , а саме база відпочинку, розміщена на земельній ділянці кадастровий № 51222785800:01:008:005 площею 1,316 га. Поруч з земельною ділянкою кадастровий № 51222785800:01:008:078 площею 0, 8174 га знаходиться не сформована земельна ділянка приблизною площею 1,0174 га на якій знаходиться нерухоме державне майно, яке належить ДП «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Украгропромбуд». Ці обставини встановлено у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року по справи справа № 420/5446/18. Відповідачем, без законних на те підстав збільшено загальну площу об`єкту нерухомості з 1849,8 м. кв., як зазначено в свідоцтві про право власності на базу відпочинку, серія [NUMBER] , видане 02 лютого 2005 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на 2394,3 м.кв., тобто збільшилось на 544,50 м.кв.. З огляду на це, Відповідач вимагає відвести йому земельну ділянку для обслуговування та експлуатації бази відпочинку, тобто на обслуговування незаконно зареєстрованої бази відпочинку Таким чином, Відповідачем зареєстровано об`єкт нерухомості не лише на належній йому земельній ділянці, а й на земельній ділянці комунальної власності, що призвело до перешкоджання Южненській міській раді Одеського району Одеської області користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, як її власник. Тобто Відповідач, [PERSON] , своїми незаконними діями намагається заволодіти земельною ділянкою комунальної власності, чим порушує не тільки чинне Законодавство а й права та інтереси Южненської міської ради. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від "21" лютого 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 15 квітня 2022 року відповідач [PERSON] подав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що твердження позивача про незаконність реєстрації об`єктів нерухомого майна бази відпочинку не має під собою жодних підстав чи обґрунтувань. Позивач називає цей позов про скасування державної реєстрації при цьому виставляє вимоги щодо припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, прикриваючись при цьому правами та інтересами Южненської міської ради називаючи земельну ділянку, на якій розташовані об`єкти своєю власністю. Представником відповідача [PERSON] надано пояснення, з яких вбачається незгода з доводами позивача про належність бази відпочинку яка межує із власністю відповідача [PERSON] - Державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Укргропмбуд», висловлює свої міркування та зауваження щодо наданих позивачем експертиз, зазначає про невірність обраного позивачем способу захисту своїх прав та просить суд відмовити у задоволення заявлених позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Укргропмбуд» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 06.05.2004 року по справі №2-453/04 визнано за [PERSON] право власності на базу відпочинку « [INFO] », що знаходиться в [ADDRESS] . Зобов`язано Комінтернівське МБТІ видати свідоцтво про право власності на базу відпочинку « [INFO] » на ім`я [PERSON] . Сичавська сільська рада Комінтернівського району Одеської області прийняла рішення №88 від 30 грудня 2004 року яким вирішила оформити за [PERSON] право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку, що знаходиться в [ADDRESS] , та складається з: літ. "А", "Б1-Б2","В1 - В2", "В3 - В18", "Д1-Д2", "Г1 - Г2", "ГЗ - Г4" - будинки відпочинку; літ. "Е - будинку охорони; літ. "е"-веранди; літ. "Ж"~ медпункту; літ. "ж" - веранди; літ. "З" - кухні; літ. "І" - навісу; літ. "К" -ізолятору; літ. "к" - веранди: літ. "Л - М" - будинку відпочинку; літ. "л" -веранди; літ. "Л1 - Л2» будинку відпочинку; літ. "л1" - веранди; літ. "л2" - "ЛЗ - МІ" - будинок відпочинку; -літ. "М2" - будинок відпочинку; літ. "Мэ -будинок відпочинку; літ. "м" - веранди; літ. "Н" - гаражу; літ. «О» - побутового приміщення; літ. "П" - підсобного приміщення; літ. "Р" - складу; літ. "С" -альтанки; літ. "С1" - альтанки; літ. 'Т, Т2, ТЗ, Т4"- вбиральні; літ. «У-У1" И душової; літ. "Ф" - підсобного приміщення; літ. "X" - навісу; літ. "Ц" навісу; І, II - брукування; № 1-10- огорожі та видати йому свідоцтво про право власності. На підставі вказаного рішення 02 лютого 2005 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] на базу відпочинку за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстровано 04 березня 2205 року Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації за №8275880, номер запису 16 в книзі 58. Право власності [PERSON] на базу відпочинку розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстроване Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації 02.03.2005 року номер запису 16 в книзі 58. Рішенням виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №20 від 31 березня 2008 року внесено зміни до адреси бази відпочинку належної [PERSON] привласнивши їй наступну адресу: [ADDRESS] . 07.04.2021 року державним реєстратором Маріновою Катериною Андріївною на підставі свідоцтва про право власності серія та номер № [NUMBER] від 02.02.2005 року, висновку щодо технічного стану об`єкту нерухомого майна виготовленого ФОП [PERSON] від 30.03.2021 року, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року по справі №504/3429/19, рішення Виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району зареєстровано за [PERSON] право власності на базу відпочинку загальною площею 2092,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2196509551227, номер запису про право власності 41429886. Згідно наданої відповідачем суду копії технічного паспорту виготовленого ФОП [PERSON] 30.03.2021 року на базу відпочинку яка розташована за адресою [ADDRESS] , який виготовлено на замовлення [PERSON] загальна площа приміщень (підрахована за формулами розрахунку площ кв.м.) складає 2394,30 кв.м. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить припинити право власності на об`єкт нерухомості (номер запису про право власності 41429886 зроблений Державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Марінова Катерина Антонівна) розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 2394,3 м.кв., яке Зареєстроване за громадянином [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки податків: [NUMBER] ). Перевіряючи обґрунтованість таких вимог позивача, суд виходить з наступного. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтями 316, 317, 319, 321 ЦК України визначено, що право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власність зобов`язує, держава не втручається в здійснення власником права власності. Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону). Згідно до частини першої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. При цьому реєстратором здійснюється перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень (пункт 4 частини 1статті 18 вказаного Закону). Державний реєстратор:1)встановлює відповідність заявлених праві поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункти 1-2 частини 3статті 10 того ж Закону). Верховний Суд неодноразово висловлювався про те, що під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. (дивись пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада2018 року у справі № 905/2260/17). Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в рішенні "Бендерський проти України" від 15.11.2007, в якому наголошується, що "право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п.33 рішення від 21.03.2000 у справі "Дюлоранс проти Франції"; пп. 32 - 35 рішення від 07.03.2006 у справі "Донадзе проти Грузії"). Звертаючись до суду з позовом про припинення права власності на базу відпочину належну відповідачу [PERSON] позивач посилається на невідповідність реальної площі бази відпочинку розташованої за адресою [ADDRESS] , яку позивач вказує як 1849,8 м.кв. до зареєстрованої 2394,3 м.кв., зазначаючи, збільшення площі було зареєстровано без законних підстав, оскільки відповідач [PERSON] не отримував вихідних даних, не розробляв та не затверджував проектну документацію, не виконував будівельні роботи та не здавав в експлуатацію закінчену будівництвом об`єкту нерухомості - площею 544,50 м.кв., позивач припускає що збільшення зареєстрованої площі відбулось за рахунок реєстрації власністю [PERSON] не лише реально належних йому об`єктів нерухомості розташованих на належній йому земельній ділянці, а й на земельній ділянці комунальної власності. При цьому позивачем не надано суду та не витребувано матеріалів реєстраційної справи в рамках якої було прийнято рішення Марінової Катерини Анатоліївни , про реєстрацію права власності [PERSON] та вчинено запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №4142986, що позбавляє суд перевірити підставність такого рішення, та правильність внесених до державного реєстру відомостей. Відповідачем надано суду технічний паспорт виготовлений ФОП [PERSON] 30.03.2021 року на базу відпочинку яка розташована за адресою [ADDRESS] , який виготовлено на замовлення [PERSON] загальна площа приміщень (підрахована за формулами розрахунку площ кв.м.) складає 2394,30 кв.м . Позивачем правильність та повноту наданого відповідачем Технічного паспорту не оскаржено, будь яких зауважень щодо відомостей які останній містить не висловлено. Посилання позивача на довготривалу бюрократичну тяганину з відповідачем [PERSON] , щодо відведення в оренду відповідачу земельних ділянок та посилання сторін на наявний спір щодо належності права власності на сусідню базу відпочинку розташовану за адресою [ADDRESS] , на переконання суду не мають жодного відношення до суті пред`явлених позовних вимог та не є предметом доказування в рамках даної справи, а отже і не приймаються судом до уваги. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно з частиною 1 та 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Положення наведених норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. ЄСПЛ у рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Таким чином як ефективний засіб (спосіб) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі»). Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тож визначення та обрання ефективного способу є запорукою поновлення порушеного права особи, а у разі такої неможливості - отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Обраний позивачем спосіб захисту у вигляді повного припинення права відповідача на належну йому базу відпочинку, належність відповідачу якої не оспорюється сторонами, на переконання суду не є ефективним та не відповідає меті цивільного правосуддя, оскільки у разі задоволення таких вимог призведе до порушення права відповідача на мирне безперешкодне володіння своєю власністю та призведе лише до подальшої судової тяганини. При цьому варто наголосили, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права (див. постанови від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (пункт 55) та від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункт 6.31)). Разом із цим Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Таким чином у разі реального заволодіння відповідачем [PERSON] , шляхом включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про власність на чуже майно або порушення з будь яких підстав чи будь яким іншим способом прав власника нерухомого майна, пов`язаних із безперешкодним володінням об`єктом нерухомого майна він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав та витребування своєї власності з незаконного володіння іншої особи (статті 392, 388 ЦК України). За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed