Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] . Свій позов позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Останній належало спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та земельні частки (паї). Позивачка після померлої [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, посвідченим секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області 30 грудня 2014 року, який зареєстрований в реєстрі за №78, однак, в установлений термін спадщину не прийняла. Позивачка вказує, що вважала, що у спадкодавиці окрім вищевказаного житлового будинку іншого майна не було, тому не знала, що необхідно було у шестимісячний термін звертатись до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Крім того, про існування заповіту дізналася з запізненням у червні 2021 року. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 28.02.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28.02.2023 року витребувано в Горохівської державної нотаріальної контори витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29.03.2023 року у даній цивільній справі замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача Мар`янівську селищну раду Луцького району Волинської області; залучено [PERSON] до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; підготовче засідання відкладено на 27.04.2023 року. Протокольною ухвалою суду від 27.04.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 27.04.2023. Позивачка в судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 25.04.2023, просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнав. Третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просить розгляд справи проводити без його участі, щодо визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] належну їй земельну ділянку, на яку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №042574, виданий 03 липня 2012 року, заповіла [PERSON] . Заповіт [PERSON] був посвідчений 30 грудня 2014 року секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №78 (а.с.15). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №71683733 від 03.03.2023, заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 78. Факт належності спадкодавиці [PERSON] зазначеного у заповіті спадкового майна земельної ділянки\~площею 1,4079\~га, стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №042574, виданого 03 липня 2012 року (а.с.16). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. з метою оформлення спадкових прав. Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. у роз`ясненнях щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 14.02.2023 за №85/01-16 зазначила, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки в установлений термін не подала відповідної заяви (а.с.21). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції від 03.03.2023 за №01-09/112 вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Довідкою виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 03.06.2020 №425 стверджується, що спадкодавиця [PERSON] до дня смерті проживала одна (а.с.13). Отже, позивачка у справі [PERSON] , яка є спадкоємницею за заповітом після смерті [PERSON] , пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області 30 грудня 2014 року, який зареєстрований в реєстрі за №78. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на зазначене у заповіті спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що про існування заповіту дізналася з запізненням у червні 2021 року. Окрім того, позивачка не знала про наявність у спадкодавиці вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved