Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

\~15.02.2023 р. до Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю"Вердикт Капітал" із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 29.06.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0995119043, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka». Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №0995119043 від 29.06.2019 року, що акцептована відповідачем 29.06.2019 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1\~ст.205 Цивільного кодексу України). Пропозиція (Оферта) на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети № 2628578034 від 23.02.2020 р. в рамках Договору про надання позики № 0995119043 від 29.06.2019 р. підписано [PERSON] 23.02.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 7750 гривень. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договором позики, в тому числі за Договором позики №0995119043 від 29.06.2019 року. Натомість, всупереч умовам вказаного Договору позики, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, що і стало обґрунтуванням для нарахування відповідної заборгованості. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача\~\~ [PERSON] заборгованість, яка станом на 18.01.2023 року становить 91\~972,29 грн, яка складається з: 7 750 грн. - заборгованості за кредитом (за тілом кредиту); 68\~896,67 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 15 325,62 гривень заборгованості за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту. Крім того, сторона позивача наполягає на розподілі судових витрат у виді сплаченого судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 9\~000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Мальцева А.В., заявлені ТОВ «Вердикт Капітал» позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що стороною відповідача визнаються позовні вимоги частково, а саме сума заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0995119043 в розмірі 11\~818,75 гривень, які складаються із: 7\~750,00 гривень основного боргу та 4\~068,75 гривень нарахованих процентів. В обґрунтування своєї позиції представником зазначено, що нарахування відповідачу відсотків за користування коштами на підставі\~ст. 1048 ЦК України, після обумовленого між сторонами 30-денного строку кредитування, є незаконним. Таким чином, у звязку із наведеним просить позовні вимоги задоволити частково. Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 29.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0995119043, відповідно до якого, Кредитодавець надав Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Pozichka». Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншей, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Договір позики\~укладено в\~електронній формі\~на умовах\~Пропозиції (оферти)\~на укладення\~електронного Договору\~позики №\~0995119043\~від 29.06.2019\~р.,\~що акцептована\~Відповідачем 29.06.2019\~р.,\~шляхом підписання\~електронним підписок\~Відповідача (вчиненим\~одноразовим ідентифікатором\~з урахуванням\~положень ч.\~6\~і 12\~п 1\~ст.\~3,\~ст.\~12,\~п.\~12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ч.\~1\~ст.\~205 Цивільного Кодексу України). Генерація і\~надсилання одноразового\~ідентифікатора,\~використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ- сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст. 641,644 Цивільного кодексу України. Пропозиція (Оферта) на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети № 2628578034 від 23.02.2020 р. в рамках Договору про надання позики № 0995119043 від 29.06.2019 р. підписано [PERSON] 23.02.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 7750 грн. Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із\~статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору між сторонами ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] про надання позики № 0995119043 від 29.06.2019 року в електронній формі, відповідає положенням\~Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні данні для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним\~Законом України «Про електронну комерцію»\~погодився з запропонованими умовами договору та підписав їх. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0995119043 від 29.06.2019 р., ще укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Інфінанс» втратив такі права. В обґрунтування позову ТОВ «Вердикт Капітал» посилається на те, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості станом на 18.01.2023 року становить 91\~972,29 грн, яка складається з: 7 750 грн. - заборгованості за кредитом (за тілом кредиту); 68\~896,67 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги; 15 325,62 гривень заборгованості за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Частинами першою, третьою\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1\~ст. 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. (ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0995119043 від 29.06.2019 р., [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 7\~750,00 грн. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредит, отриманий ним на підставі вказаного Договору, відповідач не заперечує щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 7750 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості зі сплати процентів за вказаним Договором, слід зазначити наступне. Згідно \~ч.1\~ст.\~1048\~ЦК України,\~передбачено,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з практикою правозастосування зазначеної норми висловленою в правових позиціях Верховного Суду право кредитодавцю нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (постанова ВП ВС від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, постанова ВС від 16.03.2021 р. у справі № 921/387/18р. та інші). Так, відповідно до пункту 1.6 Договору позики №0995119043 від 29.06.2019 року максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) встановлено тривалістю 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка, нараховувана за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості цим же пунктом договору позики встановлена в розмірі 1,75 %, що в грошовому виразі (з врахуванням сталої суми залишку заборгованості 7\~750,00 грн.) становить 135,63 гривень. У відповідності з пропозицією надання 6 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628578034 від 23.02.2020 р. в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0995119043 від 29 червня 2019 року визначено основні умови кредиту (траншу), зокрема: розмір кредиту - 7 750 грн; строк кредитування кредитом 30 днів; строк дії Договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 4\~069,00 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75 гривень; всі інші умови викладені у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі ц на умовах фінансового кредиту за умовами «Pozichka» та у Договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0995119043 від 29 червня 2019 року. При цьому, як встановлено судом, крім підписаних відповідачем Заявки-Анкети та Акцепт оферти, позивачем додано до позову роздруківку Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі ц на умовах фінансового кредиту за умовами «Pozichka» (а.с. 20-39). При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами «Pozichka» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заявку-Анкету та Акцепт оферти, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків за користування поточною сумою фінансового кредиту з дня отримання включно та по той день фактичного повернення включно.(п. 7.1 Правил). Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позикодавця, яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначені Правила. У зв`язку з цим, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами «Pozichka», які наявні у матеріалах справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.09.2019 року. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Схожий правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі №342/180/17. Крім цього, в Договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0995119043 від 29 червня 2019 року вказано, що розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору\~при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору\~при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Вивчивши матеріали позовної заяви ТОВ «Вердикт Капітал», суд встановив відсутність вказаних додатків, на які посилається позикодавець у даному Договорі. Враховуючи наведене, беручи до уваги строк кредитування та суму наданого кредиту, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню розмір процентів за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0995119043 від 29 червня 2019 року в період з 24.02.2020 до 24.03.2023 р. (30 календарних днів) в загальній сумі 4\~068,75 гривень (135,63* 30 к.д.). Зважаючи на викладене, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11\~818,75 гривень, які складаються із: 7\~750,00 гривень основного боргу та 4\~068,75 гривень нарахованих процентів. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1\~Закону\~України\~«Про адвокатуру\~та\~адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі статтею 133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19). Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial