Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

04.01.2023 представник позивача Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідач зареєстрований як абонент отримання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в КП «Миргородтеплоенерго» в квартирі [ADDRESS] . Станом на 01.11.2022 відповідач заборгував перед КП Миргородтеплоенерго за отримані комунальні послуги 26222,11 грн. за період з 01.12.2019 року по 31.10.2022 року, в зв`язку з чим представник КП "Миргородтеплоенерго" просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.\~ Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, в якому зазначив, що обставини, на які посилається відповідач не є доведеними. Зокрема, позивач не надав доказів того, що відповідач являється власником житлового приміщення, щодо якого утворилася заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, розрахунком заборгованості не враховано раніше стягнутих коштів з пенсії, що відраховувалися в примусовому порядку в рамках виконавчого провадження. На підставі вищенаведеного у задоволені позову прохав відмовити (а.с.63-64). У встановлений судом строк, представник позивача подано відповідь на відзив, у якому він заперечив доводи відповідача. Зокрема, вказано, що відповідач, як власник житлового приміщення, уклав договір з позивачем з приводу надання до спірного приміщення комунальних послуг. Розрахунок заборгованості, поданий позивачем, є вірним. Кошти сплачені відповідачем, при пред`явленні позову враховані за інший період, за який проводилося примусове стягнення. Правом на подання заперечень щодо відповіді на відзив відповідач не скористався. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] його представник адвокат Руль М.І. в судовому засіданні вимоги позову заперечили та прохали у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] являється одним із співвласників квартири [ADDRESS] , що підтверджується відомостями ДКП «Миргородтехінвентаризація». Розмір його частки у спільному майні складає 14/25 частин (а.с.91).. Іншим співвласником, в період за який утворилася заборгованість, являлася [PERSON] (згідно відомостей Державного реєстру речових прав 28.09.2022 право власності на відповідну частку у розмірі 11/25 у порядку спадкування набула [PERSON] ) (а.с.85). 28.08.2017 року позивач з відповідачем [PERSON] уклали договір № 5/148/1/0 на надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до квартири [ADDRESS] (а..с.26). Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна квартира має площу 69,2 кв м.., в той час, коли відповідачу вартість послуг нараховується, виходячи з площі в 31,9 кв м., тобто розміру навіть меншому від його частки у спільному майні. За абонентським рахунком заведеним на ім`я [PERSON] № [NUMBER] за період 01 грудня 2019 року по 31.10.2022 року значиться заборгованість у розмірі 26222,11 грн (а.с.25). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги, які спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. Фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу є споживачем. У відповідності з п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом. Правовідносини з приводу надання та споживання житлово-комунальних послуг передбачають наявність обов`язкових суб`єктів, зокрема, виконавця комунальних послуг а також споживача таких послуг. За змістом п. п.2, 6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач -\~фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з\~якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до\~ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За змістом ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Окрім того, 31 серпня 2020 року та 01 жовтня 2021 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» (https://mte.pl.ua/) та офіційній сторінці Миргородські міської ради (http://mvrgorod.pl.ua). опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованої постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17 між КП «Миргородтеплоенерго» та відповідачем виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальним споживачем. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Позивачем доведено\~наявність у\~відповідача як\~співвласника квартири\~[ADDRESS] , з яким укладено договір, заборгованості перед КП Миргородтеплоенерго за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 26222,11 грн. Доводи сторони відповідача не спростовують обставин на які посилався позивач в обґрунтування позову. Розрахунки по абонентському рахунку [NUMBER] , які надали кожна із сторін, не є взаємовиключними, так як у них обрахунок заборгованості здійснюється за різними правилами, зокрема позивач надав розрахунок без врахування попередньої заборгованості, в той час коли розрахунок відповідача таку заборгованість враховує. Щомісячні нарахування вартості наданих послуг є аналогічними. Відповідач визнає, що сплата раніше отриманих комунальний послуг, ним здійснюється в примусовому порядку, шляхом відрахування частки з пенсійних виплат в рамках виконавчого провадження. Таким чином, стягнуті кошти є оплатою послуг, котрі виходять за межі періоду заявленого до стягнення в рамках даного спору. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем\~прострочено сплату комунальної послуги, що призвело до порушення права КП «Миргородтеплоенерго» на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період 01.12.2019 року по 31.10.2022 року, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати у розмірі 2684,00 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved