Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті її дядька - [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0.21 га, призначеної для ведення підсобного господарства, розташованої на території с.Панкратове Вознесенського району Миколаївської області, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.06 га, розташованої на території с.Панкратове Вознесенського району Миколаївської області, та житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Зазначені об`єкти нерухомого майна [PERSON] успадкував в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, поскільки постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті своєї матері і бабусі позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , однак оформити спадщину за життя не встиг. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом в оформленні спадщини було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Посилаючись на те, що відсутність у позивача можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті дядька була обумовлена тим, що за життя дядько переконав її у тому, що він є таким, що не прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки фактично проживав з нею, однак не був зареєстрований з нею за одною адресою. Про те, що дядько був зареєстрований та фактично проживав з [PERSON] їй стало випадково відомо тільки у березні 2023 року. Тобто фактично вона була введена в оману як спадкоємець про наявність спадкового майна. Інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. Посилаючись на викладене, позивач прохала визначити їй додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року провадженні у справі було відкрито. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій прохав слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] відкрилася спадщина після [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0.21 га, призначеної для ведення підсобного господарства, розташованої на території с.Панкратове Вознесенського району Миколаївської області, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.06 га, розташованої на території с.Панкратове Вознесенського району Миколаївської області, та житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Вказане майно належить померлій [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 03 листопада 1988 року, Державного акта на право власності на земельну ділянку серії 111-МК № 031233, виданого 15 грудня 1997 року Іванівською сільською радою та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії 111-МК № 031261, виданого 15 грудня 1997 року Іванівською сільською радою. Позивач [PERSON] є племінницею померлого [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 19 вересня 2013 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07 серпня 1971 року Костянтинівською селищною радою, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14 листопада 1969 року Костянтинівською селищною радою. Відповідно до довідки Іванівської сільської ради від 21 червня 2016 року за № 339 померла [INFO] [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , на день смерті разом з нею проживав її син [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, про що свідчить лист приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лобової О. від 04 квітня 2023 року за № 46/01-16. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лобової О. від 15 березня 2023 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто та є вільним волевиявленням особи щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини введення її в оману іншим спадкоємцем щодо прийняття ним спадщини та наявності у подальшому для неї спадкового майна. На думку суду, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини за умови визнання позову відповідачем можливо вважати поважними. У відповідності до частини 3 статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини 1 передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В заяві від 07 квітня 2023 року представник відповідача визнав позов повністю. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачем . На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця терміном в два місяці.

Outcome: approved