Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

21.03.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 11 грудня 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку відмовляється надавати, не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх навчанням та здоров`ям. Посилаючись на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення [PERSON] повноліття. А після 05.09.2031 року стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з позовом подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, про що подав до суду окрему письмову заяву про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 грудня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 березня 2023 року по справі №383/124/23 було розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення суду (а.с.7-8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 11.09.2013 року (а.с.5), серії [NUMBER] , виданого 27.09.2016 року (а.с.6). Спільні діти сторін мають зареєстроване місце проживання разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією домової книги на домоволодіння за вказаною адресою (а.с.9-11). В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач не виконує обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи викладені обставини справи, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання власних дітей, визнав позов та його визнання прийняте судом, на підставі чого враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved