Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути аліменти у розмірі 1/3 (одну третю) частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення цього позову до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2016 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Бабушкінському районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 380. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29.11.2016 року, актовий запис - 1540. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2020 року у справі № 761/25955/20 шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає із позивачем. Відповідач не регулярно, але надає кошти на утримання сина, проте позивач постійно змушена просити та нагадувати сплатити кошти. Крім того, позивач повністю утримує дитину самостійно, сплачує за комунальні послуги за квартиру, витрати на няню, на спортивні секції та розвиток здібностей сина. Позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, немає жодних проблем зі здоров`ям, на його утриманні ніхто не перебуває, має авто та гараж, можливо інше нерухоме майно. Відтак, на думку позивача, відповідач може сплачувати аліменти. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2022 відкрито провадження у справі. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-71 від 14.03.2023, протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Макаренко І.О. у зв`язку із тривалою відсутністю судді Рибака М.А. та його черговою відпусткою з 13.03.2023 по 31.03.2023 включно. Ухвалою від 21.03.2023 було прийнято до провадження судді Макаренко І.О. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2022. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 13.08.2016 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Бабушкінському районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 380. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2020 у справі № 761/25955/20 шлюб між сторонами було розірвано. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 29.11.2016 року, актовий запис - 1540. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial