Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант Груп» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.12.2021 між ФОП [PERSON] (надалі постачальник) та [PERSON] - відповідачем у справі було укладено договір № 60200220158 про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше», відповідно до якого постачальник передав відповідачці в оренду на умовах лізінгу товар (телефон мобільний Apple iPhone 11 64 GB White б/у - далі товар, встановленою вартістю 20 тис. грн, на покупку якого кредит надав позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант Груп». Внаслідок допущених порушень умов договору у відповідачки виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 20.03.2023 склала 23 189,47 грн, у тому числі заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару у розмірі 15 992,72 грн, штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 7 196,75 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2023 справу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між 28.12.2021 між ФОП [PERSON] (надалі постачальник) та [PERSON] - відповідачем у справі було укладено договір № 60200220158 про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше», відповідно до якого постачальник передав відповідачці в оренду на умовах лізінгу товар (телефон мобільний Apple iPhone 11 64 GB White б/у - далі товар, встановленою вартістю 20 тис. грн, на покупку якого кредит надав позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант Груп». 09.11.2021 між ФОП [PERSON] (постачальник) та ТОВ «ФК «Фангарант Груп» (Процесинг-Центр) укладено договір № 2021110901 «Про участь постачальника в системі ПлатиПізніше», за умовами якого постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з Клієнтами, а Процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених Постачальником Процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Згідно з розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем, згідно договору № 60200220158 від 28.12.2021 станом на 20.03.2023 заборгованість [PERSON] становить 23 189,47 грн, з яких 15 992,72 грн - заборгованість за основним зобов`язанням та 7 196,75 грн - сума штрафних санкцій за договором. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до п. 8.2.2 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше клієнт зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання товару, відповідно до п. 8.2.4 своєчасно і в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені пакетом фінансування, відповідно до п. 13.2 у разі прострочення клієнтом оплати періодичного платежу на строк до 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, наданого на придбання товару, та сплати неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 2557 від 16.03.2023 про сплату судового збору у сумі 2684,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved