Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

У листопаді 2022 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю з Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради Служба у справах дітей, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення піклування. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є братом [PERSON] , [INFO] . Їх мати [PERSON] померла [INFO] . Шлюб між батьками [PERSON] було розірвано рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 12.09.2011 року. З 2018 року мати позивача, [PERSON] , разом з його сестрою [PERSON] виїхала з тимчасово окупованої території та стали мешкати з родиною позивача за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері неповнолітньої [PERSON] її вихованням займається позивач. Відповідач, будучи обізнаним про смерть матері дитини, не виявив бажання виховувати доньку, не вжив жодних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини, ніяким чином участі у її вихованні, утриманні, розвитку дитини не приймає. Тому після смерті матері позивач займається вихованням сестри, її матеріальним забезпеченням, проте оскільки він офіційно не призначений опікуном виникають труднощі у представленні інтересів дитини в закладах освіти, охорони здоров`я та інших закладах. З урахуванням зазначеного [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , призначити піклувальником [PERSON] її рідного брата, [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року звільнено [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання; сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування. Витребувано у Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради як органу опіки та піклування висновок щодо розв`язання спору та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . 15 лютого 2023 року до суду надійшов висновок виконкому Покровської районної в місті ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 21.02.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Книгницька Л.А. про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилися, разом з тим, представник позивача [PERSON] - адвокат Книгницька Л.А. подавала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримують та просять їх заводольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подано. Треті особи: Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради Служби у справах дітей та Виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Рогу ради, як орган опіки та піклування про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає позовні вимоги обгрцнтованими і такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області від 07.10.2006, актовий запис №170. Рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 12.09.2011 у справі 2-350/11 шлюб, зареєтрований 22.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, запис акту №30, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу за [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили 22.09.2011 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Маріуполь, Донецької області, Україна, актовий запис №1810. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] та на момент розгляду справи неповнолітня [PERSON] проживає з [PERSON] , який є її братом. Так, згідно довідки від 28.03.2022 №1210-5000460877 місце проживання [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки від 19.07.2022 №1210-5001908266 місце проживання [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 09.03.2022 №26-с [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] на підставі його заяви, до вирішення питання подальшого влаштування дитини. Як зазначає позивач [PERSON] відповідач не вживає ніяких заходів щодо захисту прав та інтересів своєї дитини [PERSON] , не приймає участі у її вихованні, утриманні, розвитку, як і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дитина залишилась без батьківського піклування. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] розглядалось на засіданні комісії виконкому Покровської районної в місті ради як органу опіки та піклування 15.02.2023. За підсумками засідання, комісія вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із змісту ч. 1-3 статті 150 СК України слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 статті 164 СК України, встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно роз`яснень у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів на підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідачем [PERSON] . За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.3 ст.166 СК Українипри задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення простягнення аліментівна дитину. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд вважає можливим стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Відповідно до ч. 4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. В силу ст.243СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбаченихЦивільним кодексом України. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Згідно із ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 К України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України). Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. З наведеного вбачається, що підставою встановлення піклування над неповнолітніми особами є статус сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. За загальним правилом встановлення опіки та піклування належить до компетенції органів опіки та піклування. Випадки встановлення опіки та піклування відносно дітей в судовому порядку визначені наступним чином. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З наведеного вбачається, що встановлення опіки та піклування вирішується судом, коли під час розгляду інших спорів виявляється, що їх наслідком є залишення дітей без батьківського піклування. Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування»(далі - Закону) діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Оскільки мати [PERSON] померла і в даному випадку наявні підстави для позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав, неповнолітня [PERSON] [INFO] , набуває статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та потребує встановлення над нею піклування. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом неповнолітньої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого повторно 16.10.2020 Кальміуським районним у місіті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 177, свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого 07.10.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського упралвіння юстиції Донецької області, актовий запис№ 170. Згідно Довідки від 28.03.2022 №1210-5000460877 місце проживання [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки від 28.03.2022 №1210-5000460877 місце проживання [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 09.03.2022 №26-с [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] на підставі його заяви, до вирішення питання подальшого влаштування дитини. Відповідо до Акту обстеження умов проживання складеного спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради від 09.03.2022 проведено обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що вказаною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання задовільні, чисто, прибрано. Будинок облаштований всіма необхідними меблями та побутовою технікою, у дитини є ліжко, стіл для навчання, особисті речі. Згідно характеристики виданої КЗ «Маріупольська загальноосвітня школі І-ІІІ ступенів №30 Маріупольської міської ради Донецької області» [PERSON] характеризується позитивно, за період навчання в школі обов`язки батька дитини виконував старший брат дитини [PERSON] в родині якого живе дитина. Як вбачається із висновку служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради про доцільність встановлення піклування та відповідність її інтересам дитини від 06.02.2023 №272 [PERSON] за станом здоров`я може виконувати обов`язки піклувальника. Не знятої чи не погашенолї судимості не має, у розшуку не перебуває. Враховуючи надані документи, служба у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради дійшла висновку про доцільність встановлення піклування над [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, суд приходить висновку про необхідність встановлення над неповнолітньою [PERSON] , піклування, призначивши піклувальником її брата [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до положень ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Позивач, відповідно до п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року звільнено [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування. Таким чином, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 816 гривень 00 копійок.

Outcome: approved