Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Адвокат Субота М.І., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 20.12.2017 р. рішенням Ужгородського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує, що на час ухвалення рішення діти перебували у віці до 6 років. Наразі діти перебувають у віковій категорії від 6 до 18 років та для таких встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2833 грн. Зазначає, що відповідач взагалі не цікавиться дітьми, не несе додаткових витрат на утримання дітей, самоусунувся від своїх батьківський обов`язків та байдужий до їх долі. З огляду на вказане, позивачка просить збільшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] , на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2017 року по справі № 308/2186/17, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка [PERSON] в судове засідання подала заяву про зменшення позовних вимог. Просила стягнути з відповідача по 3000 грн. на кожну дитину. Також просила розглянути справу її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково та повідомив, що на даний час згоден на сплату аліментів у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину. Просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви зокрема, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2017 року шлюб між позивакою та відповідачем було розірвано, та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка в позові зазначає, що відповідач взагалі не цікавиться дітьми, не несе додаткових витрат на утримання дітей, самоусунувся від своїх батьківський обов`язків та байдужий до їх долі. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, що містяться в 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів, позивачка [PERSON] посилається на ту обставину, що діти проживають разом з нею, що тягне за собою постійні та тривалі додаткові витрати. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене та позицію відповідача, згідно якої останній зменшені позовні вимоги визнає, що також свідчить про те, що відповідач взмозі сплачувати вказаний розмір аліментів, суд з метою захисту інтересів неповнолітніх дітей, приходить до переконання, що заявлені позивачкою [PERSON] зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved