Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач 10.03.2023 звернулась до суду з позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області і просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] рідного брата [PERSON] терміном в три місяці з дня набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її брата [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входять житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (зараз [ADDRESS] ), будинок не був зареєстрований, але те, що він набув право на даний будинок в порядку спадкування, позивач не знала та не могла знати, оскільки відкриття спадщини після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] , відбулось до її народження. Позивач не звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори чи до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в передбачені законом строки, бо не знала про зміни в діючому законодавстві, вважала, що достатньо мати при собі правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи наведене, а саме те, що позивач вважала, що вона належним чином прийняла спадщину за наявності у неї правовстановлюючих документів та отримання у володіння майна особи, яка померла, [PERSON] вважає, що причини пропуску нею строку для прийняття спадщини є поважними та просить суд задовольнити її вимоги. Ухвалою суду від 14.03.2023 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача 24.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, тобто визнала позовні вимоги [PERSON] . Позивач у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Корюківської міської ради в підготовче засідання не з`явився, надійшла письмова заява про слухання справи без його участі. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] видане Корюківським відділом ЗАГСа Чернігівської області 09.04.1974 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (зараз [ADDRESS] ), дані обставини підтверджуються Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, видане Виконавчим комітетом Корюківського міськвиконкому депутатів трудящихся № 602 від 24.02.1962 та довідкою Комунального підприємства «Рампа» № 206/11-22 від 24.11.2022, з якої вбачається, що право власності станом на 31.12.2012 року на житловий будинок зареєстровано за [PERSON] . Заповіт дід позивача, [PERSON] , не складав, а єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після його, стала його дружина баба позивача [PERSON] , яка фактично проживала та була зареєстрована за адресою спадкового майна, а тому як наслідок фактично вступила в його управління та володіння, що підтверджуються довідкою Корюківської міської ради № 504 від 03.03.2023. Після померлого [PERSON] , за життя [PERSON] свої спадкові права не оформила. [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно - Сходного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 18.11.2022. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), який вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] . Баба позивача [PERSON] заповіту не складала, а єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після її смерті, став її син [PERSON] , який фактично проживав та був зареєстрований разом з нею на день її смерті, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради № 2335 від 09.11.2022. Але після померлої [PERSON] , за життя [PERSON] , свої спадкові права не оформив. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області Україна 26.12.2006. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), який він прийняв після смерті матері [PERSON] , яка прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] . Заповіту батько позивача [PERSON] не складав, а єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після його смерті, став його син [PERSON] , який фактично проживав та був зареєстрований разом з ним на день його смерті, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради № 505 від 03.03.2023. Після померлого [PERSON] , за життя [PERSON] , свої спадкові права не оформив. [PERSON] , являється рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане Корюківським районним відділом ЗАГСа Чернігівської області. На час смерті, брат позивача [PERSON] проживача один, про що свідчить довідка Корюківської міської ради № 2335 від 09.11.2022. Після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину ніхто не приймав, до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, що свідчить про те, що окрім позивача інші спадкоємці відсутні. На час смерті діда позивача [PERSON] та баби позивача [PERSON] діяли норми Цивільного кодексу УРСР. Так відповідно до частини 1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), подружжя і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи наведені норми, суд приходить до висновку про те, що після смерті діда та баби позивача спадкоємцем, що прийняв спадщину є той хто фактично вступив в управління та володіння майном померлого. В цьому випадку після смерті діда це [PERSON] , а після смерті [PERSON] їхній син [PERSON] , оскільки вказані особи фактично проживали на час смерті спадкодавців разом із ними і фактично здійснювали управління майном, що залишилося. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вимога [PERSON] про встановлення юридичного факту, що [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, так як даний факт має юридичне значення для заявника, оскільки необхідний для доведення прав на спадкування за вказаними особами. В той же час після смерті [PERSON] , відповідно до норм ЦК України особа, яка на день відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем є тією особою, що автоматично прийняла спадщину. Вказаною особою є [PERSON] , оскільки на день смерті батька був зареєстрований та проживав разом за адресою [ADDRESS] ). Згідно зі ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У зв`язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, спадкування відбувається за законом, інші спадкоємці відсутні, тому позивач має право на спадщину як спадкоємець другої черги за законом. Як передбачено ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Вона не звернулась у встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про зміни в законодавстві і вступивши в управління спадковим майном вважала цього достатнім для вступу у спадщину. Суд вважає вказані причини поважними причинами пропуску строку на вступ у спадщину та зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці. За таких обставин заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею визнаний судом поважним. За таких умов суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved