Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та визначити місце проживання дітей разом з нею. Позовну заяву мотивує тим, що останнім часом стосунки з відповідачем погіршилися, вони перестали розуміти один одного. Відповідач не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного. Йому з відповідачем не вдавалося спільно вирішувати сімейні питання шляхом домовленості. Вважає подальше спільне проживання неможливим. Шлюб існує лише формально, на даний час вони спільного господарства та спільного бюджету не ведуть. Також, вони з відповідачем не змогли досягнути згоди щодо постійного місця проживання синів, відповідно він має право на звернення до суду з відповідною вимогою. З даного приводу виникають суперечки. З відповідачем складно домовлятися. Кожного разу йому потрібно докласти максимуму щоб домовитися про місце проживання дітей, їх виховання та утримання. Добровільно визначити місце проживання дитини вона не погоджується. Він займається вихованням дітей з моменту їх народження. Діти проживають з ним у будинку, який він успадкував згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2009 року, який знаходиться у [ADDRESS] . Для дітей створені всі умови для проживання, діти звикли жити за цією адресою, в них тут поруч є друзі та створені хороші умови для розвитку та задоволення потреб. Він має постійне місце роботи у фірмі ПрАТ «Вераллія Україна» та постійний дохід, добре характеризується на роботі, до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності не притягувався. Він має з синами тісний взаємозв`язок та розуміння, вони постійно проводять вільний час разом, він допомагає навчатися, пізнавати оточуючий світ, сприяє загальному розвитку, допомагає подолати труднощі та вирішити спірні питання. Зважаючи на вказане наявні підстави для визначенням місця проживання синів разом з ним. У підготовче засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення. 15 травня 2023 року позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності за участі його представника. 15 травня 2023 року представник позивача [PERSON] подала клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, не заперечує проти розгляду справи за відсутності позивача та його представника за наявними документами, не заперечує щодо винесення рішення у підготовчому судовому засіданні, просить задовольнити позовні вимоги та не вирішувати питання щодо розподілу судових витрат. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 15 травня 2023 року відповідач подала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення та прийняття рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Клеванської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 02 серпня 2017 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 серпня 2017 року, актовий запис №20. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися сини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 08 лютого 2018 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 08 квітня 2021 року. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою з позивачем: [ADDRESS] , що слідує з Довідок про реєстрацію місця проживання особи №86 від 12 березня 2021 року, №85 від 12 березня 2021 року, №183 від 08 квітня 2021 року. Даний житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24696235 від 07 грудня 2009 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2009 року серії ВМК №334761. Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Відповіддю №28585 від 12 квітня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Позивач працює на посаді засипальника шихти відділу головного технолога в ПрАТ «Вераллія Україна», що підтверджується довідкою №30 від 24 березня 2023 року, та за період з 01 березня 2022 року по 28 лютого 2023 року йому нараховано дохід в сумі 201 557 грн. 43 коп., що підтверджується Довідкою №31 від 24 березня 2023 року. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем, відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дітей з позивачем, тому суд доходить висновку, що після розірвання шлюбу, малолітніх дітей слід і надалі залишити проживати з позивачем, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, представник позивача [PERSON] в клопотанні від 15 травня 2023 року просить не вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved