Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

12.04.2023 [PERSON] в особі представника - адвоката Бабкової О.С звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 26.06.2021 уклала шлюб з [PERSON] , від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Спільне життя сторін не склалося через непорозуміння між ними, несумісність характерів, що призводило до сварок. Шлюбні стосунки остаточно припинені. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 14.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонами не подано будь-яких заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Представниця позивачки надала суду заяву, в якій підтримала позов і просила його задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю та згоден на розірвання шлюбу. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, враховуючи повідомлені сторонами позиції щодо вирішення спору, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.06.2021 відділом ДРАЦС у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2021 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу в даному випадку суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Розірвання шлюбу не позбавляє сторони права повторно зареєструвати шлюб за наявності підстав для його укладення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Про відшкодування судових витрат позивачкою не заявлено.

Outcome: approved