Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єременко Людмила Олексіївна, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємицею першої черги є мати позивачки, третя особа по справі: [PERSON] , зі слів якої після смерті бабусі вона фактично прийняла спадщину. Влітку під час прибирання спірної квартири, мати позивачки знайшла заповіт, складений при житті 18.12.1996 року, бабусею [PERSON] , яким вона заповіла позивачці [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . Позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Єременко Л.О. з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову нотаріуса, мотивуючи тим, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з рекомендацією звернутися до суду з позовом про призначення додаткового строку для подання заяви про сприйняття спадщини за заповітом. Позивачка зазначає, що вперше дізналася про заповіт влітку 2022 року, крім того заповіт було складно, коли позивачка була малолітньою дитиною, на момент досягнення повноліття, їй не було відомо про його існування, а тому на підставі викладеного позивачкою був пропущений строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим остання звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку строком три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2023 було витребувано від Приватного нотаріуса Єременко Л.О. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 21.03.2023 року було закрито підготовче провадження у справі та вирішено призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини, що викладені в позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях. В судовому засіданні третя особа: [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд про їх задоволення. Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Представником було подано відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, та одночасно просив про здійснення розгляду справи у відсутность їх представника. В судове засідання третя особа: Приватний нотаріус Єременко Л.О., не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином. На виконання ухвали суду від 09.02.2023 року направила на адресу суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника та третьої особи [PERSON] , повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть у віці 74 роки, [INFO] [PERSON] померла (а/з №4212). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві власності спадкодавиці. За життя [PERSON] залишила заповіт від 18.12.1996 року, посвідчений державним нотаріусом 19 Київської державної нотаріальної контори Лазарук О.В., яким на випадок смерті належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , заповіла позивачці [PERSON] . Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва, зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 17.10.1995. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 77 років. Згідно інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА наданим за електронним запитом суду, позивачка [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на те, що будучи єдиною спадкоємцею за тзхаповітом звернулася до приватного нотаріуса Єременко Л.О. з метою прийняти спадщини за заповітом відносно майна своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , однак отримала постанову про відмову нотаріуса мотивовану тим, що [PERSON] пропустила термін для прийняття спадщини після смерті бабусі, що передбачений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст.ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Даного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019). При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Так, позивачка обгрунтовує причину пропущення строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини тим, що не знала про існування заповіту, окрім того на час складання вищевказаного заповіту вона була малолітньою. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] оскільки позивачка на день складання заповіту була малолітньою, при досягненні нею повноліття не знада про існування вказаного заповіту, як вбачається з матеріалів спадкової справи, будь-які інші спадкоємці не зверталися з заявою про отримання спадщини. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved