Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 12312,33 грн, яка складається з суми матеріального збитку 9812,33 грн та вартості проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 2500,00 грн; та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.06.2022 о 18 год 30 хв водій електросамокату «Proove x-city max» [PERSON] на перехресті вул. Б. Хмельницького та вул. О. Гончара у м. Києві не впорався з керуванням, не встиг відреагувати на зміну дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Tesla Model 3», д.н.з. [NUMBER] , яка на праві власності належить позивачу. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва відповідача визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта оцінювача [PERSON] , яким проведено оцінку завданих збитків на підставі договір № 264/07-22 12 вартість матеріального збитку становить 9 812,33 грн. Позивачем сплачено вартість проведення такої оцінки у розмірі 2500,00 грн, відтак просить позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до копії постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн 00 коп. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави. Виходячи із змісту постанови, 14.06.2022 о 18 год 30 хв водій електросамокату «Proove x-city max» [PERSON] , на перехресті вул. Б. Хмельницького та вул. О. Гончара в м. Києві, не впорався з керуванням, не встиг відреагувати на зміну дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Tesla Model 3» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.3б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП. Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що [PERSON] дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно з копією висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 264/07-22, виготовленого юридичною експертною компанією Баранкова (звіт про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 264/07-22 від 14.07.2022), вартість матеріального збитку складає 9812,33 грн. Враховуючи дублікат квитанції № Р24А41192541D312884, [PERSON] оплатив ФОП [PERSON] за експертизу авто 2500,00 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК). Верховний суд України у п. 9 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснив, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля) були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, ще випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна зашкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Враховуючи, що подія ДТП відбулась з вини відповідача, між його діями та наслідками є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022, сума відшкодування має бути стягнута саме з нього у розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved