Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до Державного підприємства «Санаторій «Збруч», який згодом уточнила і просить стягнути з відповідача в її користь 116\~970,25 грн. втраченого заробітку, що полягає в компенсації втрати доходів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 2017 року вона працює в ДП «Санаторій «Збруч» та з серпня 2017 року по грудень 2022 року їй мала б бути нарахована індексація заробітної плати, однак, цього не зроблено і вказана сума, яка є частиною її заробітку їй не виплачена. Дана заборгованість виникла внаслідок того, що протягом тривалого періоду часу санаторій фактично не функціонує, заробітна плата їй нараховується, проте, не виплачується, що призводить до порушення її трудових прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] з 03.08.2017 року на підставі Наказу №9 від 02.08.2017 року прийнято на посаду головного бухгалтера у Державне підприємство «Санаторій «Збруч». (а.с.6). Відповідно до розпорядження керівника Державного управління справами №21-П від 06 травня 2021 року, покладено тимчасово виконання обов`язків директора Державного підприємства «Санаторій «Збруч» на горовного бухгалтера [PERSON] з 06 травня 2021 року до призначення директора цього підприємства в установленому законом порядку. (а.с.7). Судовим наказом Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13.03.2019 року (справа №596/455/19) з ДП «Санаторій «Збруч» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 16\~905,31 грн.. Судовий наказ набрав законної сили. (а.с.19). Відповідно до довідки Державного підприємства «Санаторій «Збруч» № 7 від 22.03.2023 року, виданої [PERSON] про розрахунок суми компенсації втрати частини доходів, нарахованих із серпня 2017 року по грудень 2022 року у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати станом на 31.01.2023 року (заробітна плата станом на 31.01.2023 року не виплачена) сума компенсації з врахуванням податків та зборів становить 120\~604,54 грн.. (а.с.22). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2023 року стягнуто з Державного підприємства «Санаторій «Збруч» на користь [PERSON] 3\~634 грн. 29 коп. компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, з утриманням всіх належних податків та зборів. (а.с.20,21). Таким чином, належить до виплати сума з врахуванням вищевказаного рішення (120\~604,54 грн. 3634,29 грн. = 116\~970,25 грн.). Відповідно до частини першої статті 94\~КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. За нормами ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» та ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з положеннями частини 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, статей 33, 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків йому виплати. Відповідно до статті 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати» від\~19\~жовтня 2000\~року №\~2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ). Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов`язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов`язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону). Згідно ст.\~1\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до рішення Конституційного\~Суду України\~від 15\~жовтня 2013\~року №\~9-рп/2013у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. Крім того, із роз`яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~13\~від 24.12.1999\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» вбачається, що у справах, пов`язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв`язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно з ст.\~33\~Закону України\~«Про оплату\~праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 07\~травня 1998\~року №\~663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення. Частина перша ст.\~4\~ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок сум, які просить стягнути з відповідача, а саме: суму індексації у розмірі 116\~970,11 грн. по невиплаченій заробітній платі. Проаналізувавши розрахунок позивача, а також положення вказаних вище нормативно-правових актів, суд вважає такий розрахунок обґрунтованим. З урахуванням викладеного, оскільки ДП «Санаторій «Збруч» не виплачено належну позивачу заробітну плату, суд приходить до переконання про обґрунтованість та законність позовних вимог [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1169,70 грн..

Outcome: approved