Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Свою позовну заяву мотивувала тим, що їй на праві власності належить 2/3 частки земельної ділянки кадастровий № 4611500000:01:013:0019, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Інша частка земельної ділянки належить [PERSON] 1/3 частини земельної ділянки. Трускавецьким міським судом Львівської області розглядалась цивільна справа № 457/210/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл земельної ділянки кадастровий № 4611500000:01:013:0019 за адресою [ADDRESS] та виділ частки земельної ділянки в натурі. Рішенням суду від 07.07.2022 року припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий № 4611500000:01:013:0019, площею 0,0406 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Здійснено реальний розподіл земельної ділянки в натурі. Рішенням суду від 07.07.2022 року припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий № 4611500000:01:013:0019, площею 0,0406 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Здійснено реальний розподіл земельної ділянки, виділивши [PERSON] в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий № 4611500000:01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року. На даний час між земельними ділянками сторін відсутні будь-які обмежувальні перепони та паркани, що надає можливості відповідачу безперешкодно заходити на земельну ділянку позивачки, користуватися її речами, підходити до вікон та вхідних дверей будинку, що порушує нормальний життєвий уклад позивачки. Позивачки зазначає, що неодноразово звертались до відповідача з проханням погодити встановлення паркану який розділяє спірні земельні ділянки проте неодноразово отримувала відмову з погрозами перешкоджати їй в можливості встановити паркан. Встановлення паркану необхідно для визначення межі земельної ділянки та перешкоджання стороннім особам знаходитись на її земельній ділянці на якій знаходиться житловий будинок, господарські будівлі, власні речі, а також з метою власної безпеки та безпеки збереження власних речей. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач відмовляється в добровільному порядку погодити встановлення паркану, погрожуючи перешкоджанням у його встановлені з метою заборони стороннім особам знаходитись на власній земельній ділянці просить суд заборонити [PERSON] , а також третім особам вчиняти будь-які дії у вигляді створення перешкод з перешкоджання [PERSON] у встановленні паркану у вздовж власної земельної ділянки на межі між земельною ділянкою [PERSON] та земельною ділянкою [PERSON] , розташованої за адресою [ADDRESS] кадастровий № 4611500000:01:013:0019, межі якої визначені рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07.07.2022 року у справі 457/210/20. 16.02.2023 року від представника третьої особи на стороні відповідача, адвоката Морозова Романа Вікторовича в інтересах [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що на обґрунтування власних позовних вимог позивач посилається на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 червня 2022 року по справі № 457/210/20, яким задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розподіл земельної ділянки та виділ частки земельної ділянки в натурі. Зазначеним рішенням припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий №4611500000:01:013:0019, площею 0,0406 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Здійснено реальний розподіл земельної ділянки, виділивши [PERSON] в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки кадастровий №4611500000:01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року. Таким чином із набуттям законної сили рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 червня 2022 року, право часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий №4611500000:01:013:0019 припинилося, а отже і припинилися речові права сторін на відповідну земельну ділянку. Отже позивачу, для реалізації власних прав, як власника земельної ділянки, зокрема і прав на встановлення огорожі, слід було здійснити реєстрацію речових прав на нову, належну позивачу, земельну ділянку яка виникла у зв`язку із розподілом земельної ділянки кадастровий №4611500000:01:013:0019. 03.03.2023 року від представника позивачки адвоката Чехова Дениса Анатолійовича в інтересах [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив відповідача та на пояснення третьої особи мотивована тим, що позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] , як до особи яка порушувала права позивачки, шляхом створення 28 вересня 2022 року перешкод у встановленні огорожі. Позовні вимоги стосуються усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою у виді створення паркану. Підставою для пред`явлення позову були протиправні дії відповідача які мали місце 28.09.2022 року о 10 год. 21 хв. під час встановлення позивачкою огорожі на своїй (власній) земельній ділянці, у зв`язку з чим позивачка змушена була спочатку звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів, а в подальшому до суду. Матеріали справи містять рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.06.2023 року у справі № 457/210/20, яким виділено [PERSON] , [INFO] , в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий №4611500000:01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року. Даним рішенням суду, основаним на висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року, яким визначено межі земельної ділянки позивачки та спільні межі з земельної ділянки позивачки та спільні межі з земельною ділянкою третьої особи, а тому посилання відповідача та третьої особи про необхідність погодження з ними спільних меж є необґрунтованим та спростовується рішенням суду та висновком експерта. Позивачка її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили їх задовольни з причин наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні наданими сторонами доказами в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно положень статей 316, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 червня 2022 року у справі № 457/210/20 провадження № 2/457/14/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл земельної ділянки та виділ частки земельної ділянки в натурі, позовну заяву [PERSON] задоволено. Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий №4611500000:01:013:0019, площею 0,0406 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Здійснено реальний розподіл земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий №4611500000:01:013:0019, виділивши [PERSON] [INFO] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий №4611500000:01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта №489/21 від 16 лютого 2021 року /арк. справи 42-43/. З моменту\~набрання законної\~сили рішення\~Трускавецького міського\~суду Львівської\~області від\~07\~червня 2022\~року земельна\~ділянка,\~що знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] кадастровий №4611500000:01:013:0019 припинила своє фактичне існування. 25.08.2022 року земельна ділянка, яка була виділена [PERSON] на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області в цивільній справі №457/210/20 від 07.06.2022 року, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за кадастровим № 461150000:01:013:0077, площа земельної ділянки становить 0,0271 га., відповідно до витягу № 308459705 від 30.08.2022 року /арк.справи 102 /. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 79-1 ЗК України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з частиною десятою статті 79-1 ЗК України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Суд звертає увагу, що даний позов є негаторним, який може бути пред`явлений власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний власник), а відповідачем у такому позові є особа, яка власними протиправними діями перешкоджає позивачу здійснювати правомірність щодо користування чи розпорядження майном. За правилами ч. 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З правового аналізу наведених вище норм слідує, що право на земельну ділянку, згідно рішення Трускавецького міського суду Львівської області здійснено реальний розподіл земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий №4611500000:01:013:0019, виділено [PERSON] в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, яка підлягає державній реєстрації спочатку у Державному земельному кадастрі, а після цього також у Єдиному державному реєстрі речових прав. Така реєстрація була здійснена, земельна ділянка отримала кадастровий № 461150000:01:013:0077, площа земельної ділянки становить 0,0271 га., суд приходить до переконання, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову, оскільки ділянка яка зазначена у позовній заяві кадастровий №4611500000:01:013:0019 припинила своє існування. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволені позову, судові витрати у виді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed