Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-09 00:00:00

25.10.2021 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які згодом уточнила заявою від 19.04.2023 року та якими просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 4/125 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на 2/125 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала, спадкоємцями на вищезазначену частку спадкового майна є: [PERSON] , чоловік померлої - [PERSON] , та неповнолітня онучка померлої - [PERSON] , (дочка, [PERSON] , яка померла [INFO] ). [INFO] , помер батько - [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на 8/375 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з яких 2/125 частини належали йому на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №338 від 31.03.2008 року, та 2/375 частин, які він прийняв після смерті дружини, але юридично не встиг оформити, заповіт спадкодавець не залишав, спадкоємцями на 8/375 частин спадкового майна стали: дочка [PERSON] , та неповнолітня онучка - [PERSON] . Звернувшись до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П., з проханням видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом було відмовлено, у зв`язку із тим, що оригінал документу, який посвідчує право власності спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] на вказаний будинок - відсутній. Нотаріус рекомендував вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2023 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 2/125 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] був залишений без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожнаособа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючиправосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що по 2/125 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , кожному, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 338 від 31.03.2008 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, що також підтверджено довідкою № 1276, виданою 22.11.2021 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67210972 від 09.11.2021 року, наданої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] , відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.05.1971 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 30.09.1989 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 19.12.1970 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється: - онука - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.06.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого в графі «мати» зазначена - [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, померла [INFO] та актовим записом про народження [PERSON] № 1364 від 21.12.1982 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого в графі «мати» зазначено - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено будинковою книгою житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.11.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене майно. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67210972 від 09.11.2021 року, наданої Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - донька - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.05.1971 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 30.09.1989 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] являється: - онука - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.06.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого в графі «мати» зазначена - [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, померла [INFO] та актовим записом про народження [PERSON] № 1364 від 21.12.1982 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого в графі «мати» зазначено - [PERSON] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено будинковою книгою житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою. Письмовою відповіддю нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. №521/02-14 від 03.09.2021 року, позивачу було повідомлено про те, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved