Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В підтвердження позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис - №514. Від спільного подружнього життя у них є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Подружні стосунки між ними не склалися. Сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Суперечок про розподіл спільного майна не мають. На примирення позивач не згодна, тому просить шлюб розірвати. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги необхідної для утримання та виховання спільної неповнолітньої дитини, тому позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів. Дитина знаходяться на повному її утриманні та проживає разом з матір`ю. Позивач просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник надала заяву, згідно якої підтримує позов, просить його задовольнити, розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис - №514. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які свідчать про розірвання шлюбу і неможливість його збереження. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Від даного\~шлюбу у\~сторін народилася\~дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Документально підтверджено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим повинен виділяти кошти на її утримання (свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст.181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позов було пред`явлено 06.03.2023, то вони і мають бути присудженими з цього дня. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від якої позивач при поданні позову була звільнена. Також, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved