Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] безпідставно отриману заробітну плату за період часу з 01.01.2020\~р. по 11.10.2021\~р. у розмірі 68\~836,06\~грн. Позов обґрунтований тим, що 22.03.2016\~р. [PERSON] був прийнятий на роботу у Товариство на посаду адміністратора с.\~Буряки. 11.10.2021\~р. [PERSON] був звільнений з роботи з займаної посади на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України за допущені прогули без поважних причин. Під час службового розслідування було встановлено, що [PERSON] з жовтня 2020\~р. будь-яких функцій адміністратора не виконував, а з 11.06.2021\~р. працевлаштувався у Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіївський маслозавод". [PERSON] за період часу з 01.10.2020\~р. по 11.10.2021\~р. Товариством було безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату у розмірі 66\~836,06\~грн., ці кошти набуті [PERSON] без достатньої правової підстави та підлягають поверненню у зв`язку з незаконністю їх отримання (набуття). [PERSON] вважає, що позов є безпідставним, посилаючись на наступне. У жовтні 2020\~р., коли [PERSON] прийшов на роботу, адміністрацією Товариства йому було повідомлено, що у зв`язку з проведенням внутрішніх трудових реорганізаційних заходів його посада тимчасово виводиться поза штат, а тому він мав виконувати трудові функції, визначені посадовою інструкцією на періодичні вимоги керівництва зі збереженням заробітної плати. Заробітна плата мала акумулюватися на рахунку Товариства та виплатитись йому через один рік після початку проведення даних заходів. 29.09.2021\~р. [PERSON] звернувся до Товариства з заявою щодо надання довідки про отриману заробітну плату за період з жовтня 2020\~р. по вересень 2021\~р., у якій також просив перерахувати заробітну плату на його банківський рахунок. На заяву [PERSON] отримав конверт з вкладеним у нього наказом №\~91 від 11.01.2021\~р. про звільнення його з роботи з займаної посади з 11.10.2021\~р. на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України за нібито допущені прогули без поважних причин. У зв`язку з цим [PERSON] звернувся до Товариства з заявою від 22.10.2021\~р., у якій просив надіслати йому матеріали перевірки щодо підстав його звільнення та терміново провести виплату заборгованості з заробітної плати, яка утворилась з жовтня 2020\~р., після чого [PERSON] отримав від Товариства заробітну плату у розмірі 14\~356,94\~грн., однак матеріалів перевірки щодо підстав звільнення не отримав. Через це [PERSON] звернувся до Головного управління Держпраці у Київській області зі скаргою, за якою була призначена перевірка, в результаті чого складено акт від 03.02.2022\~р. про неможливість проведення заходу державного контролю через перешкоди у діяльності інспектора праці Товариством, а саме ненадання відносно [PERSON] документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію, яка є предметом перевірки. Таким чином Товариство своїми діями унеможливило встановлення законності підстав звільнення [PERSON] . Заробітна плата у спірний період [PERSON] не виплачувалась у повному нарахованому обсязі. Судом з`ясовано, що наказом №\~30 від 22.03.2016\~р. Товариства [PERSON] з 22.03.2016\~р. прийнято на роботу адміністратором с.\~Буряки на підставі його заяви від 22.03.2016\~р. (а.\~с.\~7, 8). Наказом №\~91 від 11.10.2021\~р. Товариства звільнено адміністратора по с.\~Буряки [PERSON] із роботи з займаної посади з 11.10.2021\~р. на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України за допущені прогули без поважних причин (а.\~с.\~9). Цей наказ обґрунтований посиланням на доповідну записку від 29.09.2021\~р. заступника директора з земельних та соціальних питань та акт від 09.10.2021\~р. У доповідній записці від 29.09.2021\~р. заступника директора Товариства із земельних і соціальних питань Павлюк\~З.М. вказано, що, зокрема, адміністратор Товариства по с.\~Буряки [PERSON] самоусунувся від виконання трудових обов`язків та не виконує розпоряджень керівництва. 22.09.2021\~р., 27.09.2021\~р. та 28.09.2021\~р. [PERSON] викликався для виконання робіт, проте відмовився прибути, мотивуючи тим, що працює на іншому підприємстві (а.\~с.\~10). В акті від 09.10.2021\~р., складеним створеною на підставі наказу №\~90 від 04.10.2021\~р. Товариства комісією (а.\~с.\~11), зазначено, що, зокрема, на поставлені питання [PERSON] пояснив, що прибути 22.09.2021\~р., 27.09.2021\~р. та 28.09.2021\~р. він відмовився, оскільки з 11.06.2021\~р. він на умовах трудового договору працює на іншому підприємстві Галіївському маслозаводі з повним робочим днем, де і отримує зарплату. В Товаристві він не працює, трудових обов`язків не виконує та вважає, що у зв`язку з цим його повинні звільнити, а трудову книжку і розрахункові вислати на його адресу (а.\~с.\~13). Суд зазначає, що Товариством не подано доказів, що [PERSON] з жовтня 2020\~р. по 22.09.2021\~р. будь-яких функцій адміністратора не виконував, тобто що він допустив у вказаний період прогул без поважних причин, зокрема, відповідних доповідних записок працівників підприємства, актів про відсутність на роботі, табелю робочого часу з відповідними записками тощо. Сама по собі обставина ж працевлаштування [PERSON] у червні 2021\~р. у Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіївський маслозавод", яка підтверджується відомостями від 29.11.2021\~р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких вбачається, що [PERSON] у період з 3 кварталу 2020\~р. по 3 квартал 2021\~р. отримував, з яких випливає, що починаючи з червня 2021\~р. [PERSON] отримував заробітну плату від цього Товариства (а.\~с.\~25 (43)), не свідчить, що [PERSON] , працюючи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Галіївський маслозавод", не виконував трудових обов`язків у Товаристві. З наведених вище документів випливає, що якщо [PERSON] і не виконував функцій адміністратора Товариства, то з 22.09.2021\~р. Таки м чином, незалежно від встановлення Судом інших обставин справи, твердження Товариства на те, що [PERSON] за період часу з 01.01.2020\~р. по 22.09.2021\~р. допустив прогул без поважних причин, а тому безпідставно отримав заробітну плату, є недоведеними. При цьому у Суду викликають сумніви достовірність обставин про те, що 22.09.2021\~р., 27.09.2021\~р. та 28.09.2021\~р. [PERSON] викликався для виконання робіт у Товариство, проте відмовився прибути, оскільки, не зважаючи на це, Товариство, знаючи начебто про допущення [PERSON] з 22.09.2021\~р. прогулу без поважних причин, нарахувало йому заробітну плату як за вересень 2021\~р., так і за жовтень 2021\~р. у повному обсязі, що підтверджується довідкою про доходи б/д б/н та відомостями від 29.11.2021\~р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.\~с.\~27, 25 (43)). Ці сумніви підкріплюються тим, що Товариство на вимогу інспектора праці Головного управління Держпраці у Київській області не надало документів щодо [PERSON] , ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію, яка є предметом перевірки, що підтверджується листом від 04.02.2022\~р. Головного управління Держпраці у Київській області (а.\~с.\~42). Враховуючи усе викладене, Суд вважає, що Товариство не довело, що [PERSON] за період часу з 01.01.2020\~р. по 11.10.2021\~р. допустив прогул без поважних причин, а тому безпідставно отримав заробітну плату. Згідно з частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Додатково Суд вважає зазначити, що навіть якщо б Товариство довело, що [PERSON] за період часу з 01.01.2020\~р. по 11.10.2021\~р. безпідставно отримав (набув) заробітку плату, то остання не підлягала б поверненню в силу пункту 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Товариство здійснило виплату заробітної плати [PERSON] добровільно, за відсутності розрахункової помилки, при цьому будь-яких доказів недобросовісності з боку [PERSON] . Товариство не подало. Таким чином Суд відмовляє у задоволенні позову Товариства.

Outcome: dismissed