Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з вказаною заявою, просить встановити факт смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , уродженця села Маркова Богородчанського району Івано-Франківської області, який загинув [INFO] під час ведення бойових дій поблизу м.Соледар Донецької області внаслідок отримання поранення несумісного з життям, у віці 51років. У січні 2023 року вона отримала повідомлення від начальника Інгулецького ОРТЦК та СП про смерть солдата [PERSON] . У вказаному повідомлення заначено, що солдат [PERSON] водій-радіотелефоніст стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальону військової частини [NUMBER] , [INFO] під час ведення бойових дій поблизу м.Соледар Донецької області отримав поранення несумісне з життям . [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності учасників справи, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідив докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (а.с.5 - копія паспорту) зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , 03 жовтня 1992 року у відділі РАГСУ Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис №280 (а.с.12- копія свідоцтва про шлюб). [PERSON] народився [INFO] в селі Маркова Богородчанського району Івано-Франківської області, згідно паспорту громадянина України, виданного Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 13 січня 2001 року (а.с.13-18 - копія паспорту). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Актом про настання смерті №113 від 04 січня 2023 року, складеного командиром військової частини [NUMBER] та начальником медичної служби вказаної військової частини, засвідчено, що [INFO] о 07:00 годині загинув [PERSON] , [INFO] , за таких обставин: [INFO] під час активних штурмових дій противника позицій «Домна» 2 стрілецького батальйону поблизу міста Соледар Донецької області отримав кульове поранення несумісне із життям та помер на місці водій-радіотелефоніст 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальону солдат [PERSON] . Тіло загиблого евакуювати не вдалося. Позиції були захоплені переважаючими силами противника та залишаються тимчасово окупованими (а.с.21- копія акту). Повідомленням про смерть від 07 січня 2023 року, підписаного начальником Інгулецького ОРТЦК та СП, повідомлено [PERSON] про загибель її чоловіка [PERSON] (а.с.20- копія повідомлення про смерть). Оскільки чоловік [PERSON] загинув на непідконтрольній Україні території, заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п.13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Водночас, суд враховує роз`яснення, надані апеляційним судам Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в листі від 22.04.2021 за вих. № 985/0/20-8-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, згідно з якими вимога про отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Заявником надана суду відмова Металургійного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 582/31.11-08 від 26.04.2023 року у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка. Зазначено, що заявником [PERSON] не було надано документу згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що підтверджує факт смерті (а.с.22 - відмова). Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на даний час продовжено. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно приписів п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення такого факту розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Факт смерті чоловіка заявника знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Оскільки, реєстрація смерті чоловіка заявника не проводилась, заявник не має можливості надати до органу державної реєстрації актів цивільного стану документи, передбачені законодавством України, які необхідні для реєстрації смерті чоловіка, отримання свідоцтва про його смерть, та дані обставини підтверджуються доказами, зібраними у справі, суд приходить до висновку, що є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час ведення бойових дій поблизу м.Соледар Донецької області внаслідок отримання поранення несумісного з життям. За приписами ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а тільки є лише підставою для одержання зазначених документів. Аналогічні роз`яснення надані в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Отже, факт смерті громадянина України підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України з подальшою видачею свідоцтва про смерть. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України, та на підставі п.8 ст.430 ЦПК України, рішення у справі підлягає негайному виконанню Оскільки заявник звільнена від сплати судового збору за пред`явлення до суду даної заяви на підставі пункту 21 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", то такі судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved