Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-27 00:00:00

27.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 17.04.2021 року на її поштову адресу від Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження та викликом державного виконавця. Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER], 13.04.2021 року Старосамбірським РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № НМН 092532, виданого 02.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яким визначено звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю №15, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . При цьому її викликано до державного виконавця Старосамбірського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) на 20.04.2021 року о 10:30 годині. 20.04.2021 року, з`явившись на виклик до державного виконавця Старосамбірського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) вона мала змогу ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження ВП [NUMBER] та з відповідним виконавчим написом нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримувала первинні документи щодо видачі кредиту, у зв`язку з чим у неї були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком, є безспірним. Зазначена Банком сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків банку та сама по собі не може свідчити про таку безспірність. Нотаріус не переконалася у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, оскільки між сторонами існує спір щодо розміру її заборгованості, який розглядається Турківським районним судом Львівської області. Окрім цього, виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема, з пропуском строку звернення із заявою про вчинення оскаржуваного напису, тобто після спливу 3-річного строку з дня виникнення права вимоги. Зазначила, що 18.09.2007 року між Приватбанком, в особі керуючого Самбірським відділенням філії «Західне головне регіональне управління» закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Петрущака Романа Васильовича, як банку, та нею, як позичальником, було укладено кредитну угоду № Е/V 3214. Згідно п. 1.2. Кредитної угоди загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди: 350000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.4 Кредитної угоди кредит надається на наступні цілі: споживчі цілі. 20.09.2007 року між Приватбанком, в особі керуючого Самбірським відділенням філії «Західне головне регіональне управління» закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Петрущака Р.В., як банком, та нею, як позичальником, на виконання умов Кредитної угоди було укладено Договір про видачу траншу № Е/V 3214/1, згідно якого на споживчі цілі Білинській Л.Л. надано транш кредиту: 200000,00 доларів США. Інших договорів про надання траншів кредиту в межах Кредитної угоди вона не укладала, що й не заперечується відповідачем. Відтак, в рамках Кредитної угоди нею отримано від Банку кредит в розмірі 200000,00 доларів США. Кредитною угодою встановлено як строк дії договору - до повного виконання зобов`язань позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, неустойки за цією угодою і договорами про видачу Траншів, кінцевий строк повернення кредиту - до 18.09.2017 року (п. 1.3 Кредитного договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом (Додаток № 1 до Договору про видачу Траншу № Е/V 3214 від 20.09.2007 року. На забезпечення виконання зобов`язань за такою Кредитною угодою укладено, зокрема, Договір іпотеки від 18.09.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», як іпотекодержателем, та нею як іпотекодавцем (надалі - Договір іпотеки). Такий Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Грошевою Т.М. Згідно Договору іпотеки, предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в п.п. 7 цього договору, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Відповідно до п. 2 Договору іпотеки, за цим договором іпотеки частково забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця, що випливають з кредитної угоди №Е/V3214 від 18.09.2007 року з: повернення кредиту у сумі 350000,00 доларів США, що надається у формі окремих частин - траншів кредиту на строк до 18.09.2017 року включно; сплати процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних, починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення траншу кредиту, згідно графіка погашення; сплати процентів за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту (частини кредиту) у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; сплати пені, у порядку та розмірі, визначених згідно положень Кредитного договору. Як вбачається із п. 7 Договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку іпотекодержателю належне йому нерухоме майно: нежитлову будівлю [ADDRESS] , яка складається з 12 приміщень, загальною площею 216 м.кв. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 18.07.2005 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 135 і в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 9774044. Належність предмета іпотеки іпотекодавцю підтверджується також витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Самбірським МБТІ 08.08.2007 року за №15517291, згідно якого ринкова вартість предмета іпотеки становить 211150,00 гривень. У жовтні 2016 року нею отримано листа ПАТ КБ «Приватбанк» №30.1.0.0/2 -79ІLVLES03860 від 05.10.2016 року, в якому повідомлено про необхідність погашення заборгованості, зокрема: 60845,47 доларів США - заборгованості за кредитом; 35035,25 доларів США - заборгованості по процентах за користування кредитом; 33339,20 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Окрім цього, в листі вказано, що у разі несплати простроченої заборгованості у строк, визначений в такому листі. Відповідач вимагає повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та шрафні санкції. Відтак, вказаним листом Відповідач змінив строк виконання нею зобов`язань за Кредитною угодою, пред`явивши 05.10.2016 року вимогу про дострокове стягнення заборгованості. В подальшому, у 2017 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Турківського районного суду Львівської області з позовом до неї та [PERSON] (як поручителя), [PERSON] (як поручителя) про стягнення заборгованості за Кредитною угодою в частині стягнення 5138,79 доларів США заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 15.12.2016 року по 24.02.2017 року за користування кредитом по Кредитній угоді. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 22.03.2017 року у справі №458/246/17 відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою. Вказана справа й досі перебуває у провадженні Турківського районного суду Львівської області, відповідачі не погоджуються із визначеною позивачем сумою заборгованості не лише за період з 15.12.2016 року по 24.02.2017 року за користування кредитом по Кредитній угоді, а й загалом вказаною в позові сумою заборгованості, яка складається згідно тексту позову із: 94733,20 доларів США заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 45352,12 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом; 185068,43 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. За клопотанням представника [PERSON] у такій справі ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 06.08.2018 року призначалася судова економічна експертиза у справі №458/246/17, однак, така експертиза досі не проведена. Як вбачається із змісту оскажуваного виконавчого напису, строк, за який проводиться стягнення складає тринадцять років три місяці шість днів, оскільки сума, яка пропонується до стягнення, нарахована з 18.09.2007 року по 24.12.2020 рік, що грубо порушує вищезазначені норми. Як вбачається з Кредитної угоди, строк дії кредитного договору закінчився 18.09.2017 року, після спливу закінчення зазначеного строку нею, як позичальником, не було сплачено кошти на погашення кредиту. Окрім цього, як вже зазначалося, відповідач змінив строк виконання нею зобов`язань за Кредитною угодою, пред`явивши 05.10.2016 року вимогу про дострокове стягнення заборгованості. Отже, право вимоги у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 05.10.2016 року або ж могло виникнути після закінчення строку дії Кредитної угоди - 18.09.2017 року, відповідно, виконавчий напис про стягнення заборгованості за цією вимогою міг бути вчинений не пізніше 05.10.2019 року або ж, відповідно, 18.09.2020 року. Разом з тим, оскаржуваний виконавчий напис за заявою відповідача вчинено лише 02.03.2021 року, тобто з пропуском строку, в межах якого міг бути вчинений такий напис. Нотаріусом не з`ясовано, станом на час вчинення спірного виконавчого напису, чи не пропущено банком строк позовної давності, а так само, трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту, оскільки оплати мала здійснюватися щомісячно відповідно до графіку. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у дотриманні стягувачем вимог закону щодо трьохрічного строку звернення із заявою про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права вимоги за кредитним договором, що є підставою для визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до укладеної Кредитної угоди кінцевий терміном повернення кредиту є 18.09.2017 року. Окрім цього, нотаріусу, замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, Відповідачем було пред`явлено розрахунок заборгованості станом на 24.12.2020 року. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 260, вчинений 02.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про звернення стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю № 15, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження: Львівська область, м. Турка, місце роботи - фізична особа-підприємець. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк», Відповідач, Банк) шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «Приват Банк», МФО 305299, в розмірі: заборгованість за кредитом - 94 733,20 доларів США; заборгованість за відсотками - 108 783,73 доларів США; пеня - 225 302,21 доларів США, що всього становить 428 819,14 доларів США, що за курсом НБУ на 24.12.2020 року (один долар США дорівнює 28,4551000 гривень) становить 12 202 091,51 гривень; витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, становить 12 205 591, 51 гривень. Строк, за який проводиться стягнення, - тринадцять років три місяці, шість днів, а саме: з 18.09.2007 року по 24.12.2020 року. Ухвалою судді від 28.04.2021 року, справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16 годину 00 хвилин 05.10.2021року, яке відкладено на 16 годину 00 хвилин 23.03.2022 року. Ухвалою суду від 23.03.2022 року підготовче засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 07.09.2022 року. Ухвалою суду від 07.09.2022 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №260 від 02.03.2021 року, про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , а також належним чином завірену копію виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №260 від 02.03.2021 року та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09 години 00 хвилин 22.12.2022 року. Ухвалою суду від 22.12.2022 року повторно витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №260 від 02.03.2021 року, про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , а також належним чином завірену копію виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №260 від 02.03.2021 року та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09 години 00 хвилин 16.02.2023 року. 16.02.2023 року до суду надійшли витребувані докази та ухвалою суду від 16.02.2023 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 21.03.2023 року, яке було відкладено на 09 годину 30 хвилин 28.04.2023 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, забезпечила явку уповноваженого представника - адвоката Богдан З.С., яка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, додатково пояснила, що на даний час рішення по справі № 458/246/17 на обставини якої вона покликалася у позові на даний час набрало законної сили. Окрім того, в провадженні Турківського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за № 458/469/21 за позовом АТ КБ Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту, тобто основним боргом за кредитним договором для погашення якої і вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Представник відповідача - АТ КБ Приватбанк в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином. Причини, які б свідчили про поважність неявки суду не повідомив. В матеріалах справи наявний відзив (а.с. 73-88 т. 1), який підписаний представником ТОВ «УБКІ» А.В. Наконечною, однак суд звертає увагу, що ТОВ «УБКІ» не є стороною у цивільній справі №455/958/21, окрім того 15.06.2021 року працівниками Старосамбірського районного суду Львівської області було складено акт, згіднно із яким при відкритті конверта було виявлено відсутність свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копії довіреності (а.с.89 т. 1). Відтак, враховуючи приписи ЦПК України, судом не береться вказаний відзив до уваги при розгляді справи. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час і місце судового засідання належним чином. Неодноразово подавала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, зокрема востаннє - 13.04.2023 року (а.с. 18 т. 2). Представник третьої особи - Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання належним чином. Причини, які б свідчили про поважність неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] та Закрите акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (назву змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") уклали кредитну угоду № E/V 3214 від 18.09.2007 року, відповідно до умов якої позичальник отримав кредит в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 29-30 т. 1). Згідно п. 1.2. Кредитної угоди загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди 350000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.4 Кредитної угоди кредит надається на споживчі цілі. Кредитною угодою встановлено як строк дії договору - до повного виконання зобов`язань позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, неустойки за цією угодою і договорами про видачу Траншів, кінцевий строк повернення кредиту - до 18.09.2017 року (п. 1.3 Кредитного договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом, як це визначено Додатком № 1 до Договору про видачу Траншу № Е/V 3214 від 18.09.2007 року - Графік погашення кредиту, відсотків і винагороди (а.с. 31-33 т. 1). На забезпечення виконання зобов`язань за вказаною Кредитною угодою укладено нотаріально посвідчений Договір іпотеки від 18.09.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", як іпотекодержателем, та [PERSON] , як позичальником та іпотекодавцем (надалі Договір іпотеки) (а.с. 210-212 т. 1). Згідно з Договору іпотеки, предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в п. 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань Іпотекодавцем перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконння позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця (п. 1 Договору іпотеки). Відповідно до п. 2 Договору іпотеки, за цим договором іпотекою частково забезпечується виконання зобов`язань позичальника - [PERSON] , що випливають з кредитної угоди від 18.09.2007 року № E/V 3214, з: повернення кредиту у сумі 350 000,00 доларів США, з терміном погашення до 18.09.2017 року; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно графіка погашення; сплати відсотків за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту (частини кредиту) у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості); сплати пені, у порядку та розмірі, визначених згідно роложень Кредитного договору; оплата інших витрат Іпотекодержателя пов`язаних з поверненням кредиту. Відповідно до п. 7 Договору іпотеки в забезпечення виконання Іпотекодавця зобов`язань за кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому нерухоме майно: нежитлову будівлю [ADDRESS] , яка складається з 12 приміщень загальною площею 216 м.кв. З розрахунку заборгованості за договором № E/V 3214 від 18.09.2007 року (Договір про видачу траншу № E/V 3214/1 від 18-09-2007 року), укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та клієнтом - [PERSON] , внаслідок останньою кредитних зобов`язань станом на 24.12.2020 утворилась заборгованість за вказаною Кредитною угодою (а.с. 218-221 т. 1). З копії виконавчого напису № 260 від 02.03.2021 року встановлено, що за заявою АТ КБ "Приватбанк" приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 02.03.2021 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 260, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю № 15, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ КБ "ПриватБанк" щодо сплати заборгованості в розмірі: заборгованість за кредитом - 94 733,20 долара США, заборгованість за відсотками - 108 783,73 долара США, пеня - 225 302,21 долара США, що всього становить 428 819,14 долара США, що за курсом НБУ на 24.12.2020 становить 12 202 091,51 грн. та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн., а всього 12 205 591,51 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - тринадцять років три місяці шість днів, а саме з 18.09.2007 по 24.12.2020 (а.с. 201 т. 1). Стросамбірський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 13.04.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису № НМН 092532 (в постанові вказано серію та номер спеціального бланка нотаріального документа) відкрив виконавче провадження АСВП № [NUMBER] (а.с. 19 т. 1). Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню позивач звернулась до суду із відповідним позовом. Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та вимог закону. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У положеннях ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII (далі Закон № 3425 ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425 ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону № 3425 ХІІ, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. Водночас, Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5. Так у Розділі "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" вказаного вище Переліку міститься п. 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Суд встановив, що Банк звернувся до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису на копії Договору іпотеки № б/н від 18.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Грошевою Т.М. за реєстраційним № 1105 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № E/V 3214 від 18.09.2007 року. Водночас, вчиняючи виконавчий напис на нотаріально посвідченому договорі іпотеки, нотаріусом не дотримано зазначених вище вимог Переліку вказаних у п.1-1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" щодо отримання документів на підстав яких, нотаріус вправі вчиняти виконавчиий напис. Окрім цього, відповідно до вимог ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі №357/12818/17 (провадження № 44380св18). Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання,чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису . Так, із матеріалів справи суд встановив, що 29.01.2021 року представник АТ КБ "Приватбанк" Савіхіна А.М. надіслала [PERSON] , письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором № E/V 3214 від 18.09.2007 року від 22.01.2021 року (а.с. 207 т. 1). Водночас, у матеріалах виконавчого напису не міститься відомостей про отримання (підтвердження отримання, повернення листа відправнику із відповідною відміткою тощо) надісланої письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором № E/V 3214 від 18.09.2007 року [PERSON] . Отже, нотаріус учинив виконавчі написи за відсутності доказів того, що [PERSON] отримала напрвлену АТ КБ "Приватбанк" письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитною угодою, не дотримавшись при цьому 30-денного строку, установленого в п.п.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, недотримання приватним нотаріусом вказаних вимог порядку. Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2021 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про вчинення виконавчого напису на копії договору Іпотеки №б/н від 18.09.2007 та надав такі документи: оригінал кредитного договору; оригінал договору іпотеки; оригінал засвідченої виписки з особового рахунку боржника; оригінал вимоги до [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором; оригінал розрахункових документів про оплату послуг поштового звязку; оригінал опису вкладення до листа; оригінал установчих документів АТ КБ Приватбанк; оригінал довіреності представника АТ КБ Приватбанк; оригінал паспорта представника АТ КБ Приватбанк. Отже, з копії документів, які були надані нотаріусом на вимогу суду, вбачається, що вказані документи не відповідають вимогам п.1.1 переліку, за яким може бути виданий виконавчий напис. Так, в матеріалах, які були надані приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. відсутня довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Це, у свою чергу є невиконанням підпункту "ґ" пункту 1.1 вказаного Переліку. Крім цього, з матеріалів виконавчого напису видно, що АТ КБ "Приватбанк" надав приватному нотаріусу розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, але не надав документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", що власне стали підставою для складання розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором. Також суд встановив, що в 2017 році ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Турківського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитною угодою в частині стягнення 5 138, 79 долара США заборгованості за відсотками, нарахованими за період 15.12.2016 р. по 24.02.2017 р. за користування кредитом по Кредитній угоді. (а.с. 42-45 т. 1) Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим та інформація з якого є загальнодоступною, встановлено, що рішенням Турківського районного суду Львівської області по справі № 458/246/17 від 08.12.2021 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23.06.2022 року у задоволенні вищевказаного позову Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" про стягнення заборгованості відмовлено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) вказано, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд звертає увагу, що виконавчий напис було вчинено 02.03.2021 року під час розгляду вищевказаної цивільної справи № 458/277/21 предметом якої було стягнення заборгованості за відстоками за період з 15.12.2016 року по 24.02.2017 року. В той же час у оскаржуваному виконавчому написі вказано, що строк за який проводиться стягнення з 18.09.2017 року по 24.12.2020 року, що не кореспондується з приписами статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Водночас наявність судового рішення, яке набрало законної сили, по справі №458/246/17, предметом якої було стягнення - заборгованості за відстоками за період з 15.12.2016 року по 24.02.2017 року та яким у стягнення такої було відмовлено, свідчить про неможливість стягнення за виконавчим написом за період з 15.12.2016 року по 24.02.2017 року, адже заборгованість за цей період не є безспірною. Крім того, у статті 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки. Частиною другою статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З Кредитної угоди видно, що кінцевий строк повернення кредиту - до 18.09.2017, тобто саме із цієї дати слід обчислювати право вимоги, але виконавчий напис усупереч вимогам ст. 88 Закону України "Про нотаріат" вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Тому суд вважає, що нотаріус стягнув пеню з порушенням ст.88 Закону України "Про нотаріат". Аналогічно як і стягнення всієї суми боргу за кредитом, зважаючи на те, що платежі за договором, сплачуються періодично, такі стягнуті поза межами строку позовної давності, визначеної статтею 88 вказаного Закону. Відтак, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів порушив норми чинного законодавства, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими і тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат у справі, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved