Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 130000 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 9278,08 грн., 3% річних у розмірі 1816,44 грн., інфляційні втрати у розмірі 2743,91 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 31.12.2020 о 12 год. 00 хв. в м. Харків по вул. Бібліка, 37/8 сталась ДТП за участі автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПАТ "ХМСК". Згідно полісу № ЕР-202058683 ліміт відповідальності ПАТ "ХМСК" за шкоду, завдану майну, становить 130000 грн. Позивач 04.01.2021 року звернулась до відповідача з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування. Відповідачем у строк, встановлений законодавством, не було виплачено страхове відшкодування, а тому позивач в квітні 2021 року звернулась із скаргою на дії страховика до Національного банку України. В зв`язку з невиплатою страхового відшкодування у визначений законом строк позивачем за власні кошти здійснено ремонт автомобіля, вартість ремонту склала 132390грн. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання позивачем пред`явлено до стягнення страхове відшкодування в межах ліміту відшкодування у розмірі 130000грн., а також нараховано пеню у розмірі 9278,08 грн., 3% річних у розмірі 1816,44 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2743,91 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.10.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.10.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.01.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання розпорядження голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано до Ленінського районного суду м. Полтави. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 року вказану цивільну справу передано до Комінтернівського районного суду м. Харкова за підсудністю. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2023 року справу прийнято до провадження судді Ященко С.О. та призначено розгляд справи у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач Приватне акціонерне товариство "Харківська муніципальна страхова компанія" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 31.12.2020 о 12 год. 00 хв. в м. Харків по вул. Бібліка, в районі будинку № 37/8 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується копією вказаної постанови від 15.03.2021 року. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПАТ «ХМСК». Ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 грн., розмір франшизи складає 0 грн., що підтверджується копією полісу № ЕР-202058683. 04.01.2021 року [PERSON] звернулась до ПАТ "ХМСК" з заявою про страхове відшкодування, що підтверджується копією заяви від 04.01.2021 року. Згідно з замовленням нарядом № 2, складеним ТОВ «АВТО РС», загальна вартість ремонтних робіт з відновлення автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] , складає 132390грн. Відповідно до ремонтної калькуляції № ГО-1066/20 від 02.03.2021 року, складеної ФОП [PERSON] , вартість ремонту автомобіля складає 117375,11грн. З копії листа Національного банку України від 20.05.2021 року на звернення [PERSON] встановлено, що за інформацією, наданою страховою компанією, страховиком переглянуто оцінку відновлювального ремонту автомобіля та підстави щодо виплати страхового відшкодування. В результаті повторної перевірки поданих технічних документів щодо співмірності відшкодування виявилось невідповідність заявленим сумам відшкодування та відновлення пошкодженого майна. Таким чном фахівцями страховика прийнято новий звіт про визначення вартості відновлювального ремонта з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні від 18.05.2021 року, складеного оцінювачем [PERSON] . Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Згідно до ст. 12.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно ст.34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно ст.34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Приписами ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно зі ст. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що відповідно до приписів п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи, а тому на підтвердження розміру заподіяної [PERSON] шкоди не може бути прийнятий наданий позивачем замовлення наряд № 2, складений ТОВ «АВТО РС». При цьому матеріали справи містять копію ремонтної калькуляції № ГО-1066/20 від 02.03.2021 року, складеної аварійним комісаром [PERSON] , відповідно до якої вартість ремонту автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. [NUMBER] , складає 117375,11грн. Суд також зауважує, що відповідачем не виконана ухвала суду від 27.01.2022 року про витребування доказів, будь-яких інших документів щодо розміру оціненої шкоди страховиком не надано. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги невиплату страхового відшкодування з вини страховика, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування у розмірі 117375,11 грн. Враховуючи доведеність в межах цієї справи порушення ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" строків виплати страхового відшкодування, суд вважає, що позивачем обґрунтовано пред`явлено до стягнення пеню, інфляційні та 3% річних, однак невірно обраховано їх розмір. Приймаючи до уваги доведеність в межах цієї справи порушення страховиком строків виплати страхового відшкодування у розмірі 117375,11грн., за період з 06.04.2021 року по 22.09.2021 року пеня (з урахуванням зміни у цей період облікової ставки НБУ) складає 8377,05 грн., річні складають 1640,04грн, інфляційні витрати 2477,44грн. Таким чином, стягненню з Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" на користь [PERSON] підлягає страхове відшкодування у розмірі 117375,11 грн., пеня у розмірі 8377,05 грн., річні у розмірі 1640,04грн, інфляційні витрати у розмірі 2477,44грн., що разом складає 129869,64грн. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 90,28%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1298,69 грн. (1438,38 грн.*90,28/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial