Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що з 22.09.2013 перебуває у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області шлюбі з відповідачем (актовий запис № 36). Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Тривалий час сторони проживають окремо. На ґрунті сімейно побутових проблем і діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя між сторонами виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. На думку позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, за вказаних обставин шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді від 06.04.2023 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином засобами поштового зв`язку та через оголошення на веб-сайті Судової влади України, що відповідає положенню ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань від [PERSON] до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (актовий запис № 36) (а.с. 5). Від шлюбу у подружжя є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що внаслідок непорозумінь між сторонами шлюб існує формально, подальше його збереження та примирення неможливо, подружжя однією сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовною заявою, що підтверджено документально.

Outcome: approved