Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Власенко С.О., звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов обґрунтовано тим, що судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 482/2081/20 від 18.12.2020 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.04.2021 року по справі № 482/1103/20 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Ще до розірвання шлюбу у позивача утворилася нова сім`я та [INFO] народилася донька [PERSON] . Тому, посилаючись на викладене, та те що при винесенні судового наказу про стягнення аліментів судом не враховувалася наявність у позивача третьої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , наявність додаткових витрат на утримання нової сім`ї та необхідності її утримання, позивач просив суд про зменшення розміру аліментів за судовим наказом з 1/3 до 1/5 частки всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Власенко С.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань не надавала, правом подання відзиву не скористалася. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.ст. 28, 128 ЦПК України, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим наказом, виданим 18.12.2020 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/2081/20, стягнуто із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 03.12.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новоодеського районного суду від 19.04.2021 року по справі № 482/1103/20 розірвано шлюб, який був укладений між позивачем та відповідачем. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] у позивача, в результаті утворення іншої сім`ї, народилася донька [PERSON] . Відповідно до довідки приватного підприємства «Еліт Транс», виданої 28.09.2021 року [PERSON] , дохід останнього за період з 06.05.2021 року по 31.08.20211 року склад 31103,32 грн. Відповідно до довідки Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса) від 20.01.2022 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 20.01.2022 року, складає 11363,77 грн. За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Таким чином зміна розміру аліментів, визначених за рішенням суду, можливе лише за умови, якщо сторона яка звертається із таким позовом до суду, доведе необхідність такої зміни, що може бути пов`язана із зміною матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров`я тощо. Так, позивачем не долучено до позову жодних доказів, які б вказували на зміну матеріального стану чи стану здоров`я його чи інших осіб, що могло б вплинути на його спроможність сплачувати аліменти, визначені рішенням суду, в меншому розмірі. Факт народження у позивача дитини, аліменти на утримання якої ним не сплачуються та яка перебуває на його утриманні, жодним чином не впливає на розмір аліментів, передбачених на утримання інших дітей, сплата таких аліментів є його прямим обов`язком як батька, що прямо закріплено статтею 180 СК України. Крім того зменшення розміру аліментів на утримання дітей, що стягуються за судовим наказом від 18.12.2020 року по справі № 482/2081/20, з 1/3 частини до 1/5 частини від доходів позивача є недоцільним та таким, що порушує права його ж дітей, оскільки мінімальна частка від доходів боржника, яку чинне законодавство пропонує стягувати на одну дитину, становить 1/4 такої частини. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed