Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ломакін Едуард Володимирович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.08.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 1792. 16.03.2023 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття. Представник [PERSON] - адвокат Ломакін Е.В. надав заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача, просив задовольнити позов та не заперечував проти винесення заочного рішення. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона також вказала, що не заперечує проти позову та просить його задовольнити та залишити їй прізвище " [PERSON] ". Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 20.08.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 1792, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони не мають дітей. Спільне життя з відповідачкою у позивача не склалося. Вони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини, у зв`язку з різними поглядами на життя, розбіжностями в способах та методах ведення спільного побуту. Позивач вважає, що поновлення сімейних стосунків та примирення є неможливим, він втратив довіру до відповідачки, шлюб між ними фактично розпався та вони припинили спільне проживання, як сім`я. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка у своїй заяві, відповідно до ст.113 СК України, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved