Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «ФК «ДІНЕРО», приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М., в якому просить стягнути безпідставно набуті грошові кошти з ТОВ «ФК «ДІНЕРО» у сумі 12\~926 грн., з приватного виконавця Котули А.М. у розмірі 1 592,58 грн. В обґрунтування позову зазначено, що у лютому 2022 року йому стало відомо, що на підставі виконавчого напису № 46202, виданого 16.12.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. відкрито виконавче провадження № 68261993 від 21.01.2022. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 68261993 від 21.01.2022 постановлено стягнути з позивача на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» суму боргу у розмірі 12\~926 грн. Постановами приватного виконавця Котули А.М. від 21.01.2022 передбачено стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1292,50 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 149 грн. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника від 01.02.2022 звернено стягнення на заробітну плату позивача. За період з 03.03.2022 по 19.07.2022 з [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «ФК ДІНЕРО» 12\~926 грн. та на користь приватного виконавця Котули А.М. 1592,58 грн. 30.05.2022\~Ленінським районним\~судом м.\~Запоріжжя було\~задоволено позов\~ [PERSON] \~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Визнано виконавчий\~напис,\~вчинений 16.12.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Д.Ю.,\~за реєстровим\~№ 46202,\~про стягнення\~з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості у розмірі 12\~926 грн. таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що стягнуті з нього у порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти підлягають стягненню з відповідачів, як безпідставно отримані. 24.04.2023 (згідно штампу поштового відділення), приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з приватного виконавця Котули А.М. суми у розмірі 1\~592 грн. 58 коп. В обґрунтування відзиву зазначено, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 68261993 з виконання виконавчого напису № 46202, який видав 16.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 12\~926 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», сума витрат виконавчого провадження склала 300 грн, а відповідно до ч. 2 ст. 47, п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», сума основної винагороди склала 10% від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом 1292 грн. 60 коп. Відповідно до отриманої державним виконавцем інформації, боржник отримує дохід від філії «Дніпровська ГЕС «Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО», код ЄДРПОУ 00130889. Відповідно до вимог п. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем було направлено відповідну постанову до філії «Дніпровська ГЕС «Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО», від якої на рахунок приватного виконавця для обліку депозитних сум надійшли кошти 06.06.2022 у сумі 25 грн. 85 коп., 05.05.2022 2818 грн. 84 коп., 05.04.2022 2814 грн. 83 коп., 03.03.2022 8 85 9 грн. 08 коп., а всього на суму 14\~518 грн. 60 коп. Тобто сума боргу за виконавчим провадженням, сума витрат виконавчого провадження та сума основної винагороди приватного виконавця були стягнуті у повному обсязі та виконавче провадження підлягало закінченню. Виконавцем було здійснено фактичне виконання рішення, яке не було скасовано на момент його виконання, відповідно, виконавець діяв в межах чинного законодавства. 28.07.2022 на адресу приватного виконавця Клімовим Д.Ю. було надано ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2022 по справі № 224/1064/22 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 46202, який видав 16.12.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2022 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із тим, що виконавцем було отримано ухвалу суду про забезпечення позову лише 28.07.2022, а раніше зазначена ухвала на адресу приватного виконавця не надходила, кошти, стягнуті з боржника, були розподілені виконавцем у порядку ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження». Рішення суду від 30.05.2022 по справі № 334/1064/22 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було отримано виконавцем 02.09.2022. 06.09.2022 приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», одразу після відновлення доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. За своє природою виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця є винагородою виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, яка стягується у розмірі пропорційно до розміру фактично стягнутої суми за виконавчим документом. Оскільки приватний виконавець забезпечив повне фактичне виконання судового рішення, що на час його примусового виконання набрало законної сили, та не було скасовано у встановленому законом порядку, отримав грошову винагороду, та його дії по стягненню винагороди відповідають обсягу прав та обов`язків приватного виконавця, вчинені відповідно до вимог законодавства, то стягнення основної винагороди приватного виконавця не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Отримавши 04.04.2023 копію позовної заяви [PERSON] із ухвалою про відкриття провадження у справі, якою також було встановлено строки для подання заяв по суті справи, ТОВ «ФК «Дінеро» правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2023, зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи. Фактичні обставини, встановлені судом. 16.12.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригідою Володимиром\~Олександровичем вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 46202,\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~Кредитним договором № AG7279003 від 28.09.2019, укладеним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 12 926,00 гривень. Заборгованість за кредитним № AG7279003 від 28.09.2019, укладеним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», становить 12 276,00 гривень. Також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом 650,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 12 926,00 гривень. 21.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича на підставі виконавчого напису №46202, виданого 16.12.2021 приватним нотаріусом Київсього міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 12 926,00 гривні, відкрито виконавче провадження ВП № 68261993. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 21.01.2022, стягнуто з боржника основну винагороду в сумі 1\~292,60 грн. на рахунок стягувача приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 21.01.2022, визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 149 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача [PERSON] , який отримує дохід у філії «Дніпровська ГЕС «Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО», код ЄДРПОУ 00130889, про що винесено постанову від 01.02.2022. Згідно інформації приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області, яка викладена у відповіді від 02.08.2022 № 0129/68261993, на звернення позивача, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого 16.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., від філії «Дніпровська ГЕС «Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО», де [PERSON] отримує доходи, на рахунок приватного виконавця для обліку депозитних сум надійшли кошти у загальній сумі 14\~518 грн. 60 коп. Зокрема, 06.06.2022 у сумі 25 грн. 85 коп., 05.05.2022 2818 грн. 84 коп., 05.04.2022 2814 грн. 83 коп., 03.03.2022 8 85 9 грн. 08 коп. Вказані кошти були розподілені між приватним виконавцем Котула А.М. та ТОВ «ФК «ДІНЕРО» таким чином, що приватним виконавцем отримано 1292 грн. 60 коп., а стягувачем 12926 грн. Сума у розмірі 300 грн., яка підлягає перерахуванню за призначенням платежу «витрати виконавчого провадження» обліковується на рахунку приватного виконавця для обліку депозитних сум, у зв`язку з тим, що її перерахування унеможливлює відсутність доступу до АСВП та буде повернута [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2022, яке набрало законної сили 30.06.2023, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.12.2021 приватним нотаріусом Київсього міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 12 926,00 гривні. Норми права, що підлягають застосуванню, та позиція суду: Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту ст.\~1212\~ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.\~1212\~ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису за реєстровим №46202, який вчинено 16.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. у межах виконавчого провадження № 68261993, стягнуто з боржника грошові кошти у загальній сумі 14\~518,60 грн., з яких 12 926 грн. були перераховані на рахунок стягувача ТОВ «ФК «ДІНЕРО» Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1064/22 від 30.05.2022, яке набрало законної сили, вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. З вказаного вбачається, що правові підстави набуття ТОВ «ФК «ДІНЕРА» грошових коштів у розмірі 12\~926 грн., що стягнуті з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. Щодо позовних вимог про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. безпідставно утриманих коштів у сумі 1592 грн. 58 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з п. 1 ч. ч. 1, 5 п`ятою ст.\~26\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Нормами ст.\~42\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Частиною 7 ст.\~31\~Закону України\~«Про органи\~та осіб,\~які здійснюють\~примусове виконання\~судових рішень\~і рішень\~інших органів» визначено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Здійснення особою захисту порушеного права шляхом застосування кондикційного позову можливе лише за умови наявності підстав, передбачених ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача відповідне майно (у тому числі грошові кошти). При цьому, для правильного застосування ст.\~1212\~ЦК України необхідно установити факт абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. У даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. грошових коштів у сумі 1\~592 грн. 58 коп. (витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця), пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа та відповідає нормам ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження». Суду не надано підтверджень, що будь-які дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконавчого провадження позивачем оскаржувались та були визнані незаконними. Водночас виконавче провадження було відкрито, після цього проводились виконавчі дії по виконанню виконавчого напису нотаріуса, що виключає факт абсолютної безпідставності набуття грошових коштів відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. Вирішуючи спір, суд враховує, що при виконанні професійних обов`язків, визначених законодавством України, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М., не мав передумов для звільнення позивача від сплати витрат виконавчого провадження. З огляду на викладене, позовні вимоги до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 1 592 грн. 58 коп., є безпідставними та не підлягають задоволенню. Висновки суду узгоджуються з висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18. Отже, позовні вимоги [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів є частково обґрунтованими, і на користь позивача слід стягнути з ТОВ «ФК «ДІНЕРО» грошові кошти у сумі 12\~926 грн., а в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Судові витрати. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі підлягають відшкодуванню відповідачем ТОВ «ФК «ДІНЕРО» пропорційно розміру задоволених позовних вимог і стягнутої суми коштів у розмірі 955,83 грн.

Outcome: partial