Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє Кудрінська Ю.Є. , з позовною заявою до [PERSON] , треті особи : служба у справах дітей Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування,про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні. Позов мотивується тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року визначено місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з відповідачем [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дає можливості приймати участі у її вихованні, добровільно вирішити питання з відповідачем щодо спілкування позивача з дитиною не виявилося можливим, просив, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.95), усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною шляхом визначення систематичних зустрічей з можливим відвідуванням дитиною - [PERSON] , [INFO] , місця проживання батька- кожної суботи та кожної неділі з 12:00 год. до 20:00 год., та період шкільних канікул, без присутності матері, а інші дні - за попередньою домовленістю між батьками дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Кудрінська Ю.Є. підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Дударенко С.В. не з`явилися, при цьому в матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з непроведенням по справі психіатричної експертизи, неможливістю виготовлення висновку органу опіки та піклування. Представники третіх осіб : служби у справах дітей Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому порядку. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим 20 травня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 427, розірвано (а.с.11). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] . З тексту рішення, вбачається, що [PERSON] не може домовитись із [PERSON] про безконфліктне піклування про дитину, [PERSON] не дає йому бачитись із донькою, він офіційно працевлаштований та налаштований піклуватись про доньку, при цьому [PERSON] зазначила, що після зустрічей з дитиною [PERSON] не хотів віддавати дитину, дитина була свідком сварок та бачила насилля з боку відповідача (а.с.12-13). Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 10 січня 2020 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 12 (а.с.37) Стороною позивача надано на підтвердження викладених у позовній заяві обставин наступні докази: -Копію трудової книжки [PERSON] , [INFO] (а.с.38-39); -Копію наказу про прийняття [PERSON] на посаду завідувача філії ПТ Ломбард «Меркурій» Приватного ТОВ «Голден Клаб Лімітед» І Компанія з 09 грудня 2019 року (а.с.40) ; -Позитивні характеристики з місця роботи від 11 лютого 2020 року та 12 лютого 2020 року (а.с.41,42). -Висновок від 28 травня 2016 року за матеріалами ЖЄО №16760 за повідомленням [PERSON] в якому останній просить прийняти міри до [PERSON] , яка перешкоджає йому бачитися з його дитиною- [PERSON] , [INFO] (а.с.17). З повідомлення служби у справах дітей Одеської міської ради від 01 червня 2020 року, вбачається, що службою у справах дітей Одеської міської ради направлено листи з повідломленням [PERSON] та [PERSON] про необхідність надання певного пакету документів до служби у справах дітей Одеської міської ради для підготовки проекту висновку про визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини, та подальшого розгляду даного питання на засіданні комісії з захисту прав дітей Суворовської районної адміністрації. Після надання до служби у справах дітей Одеської міської ради необхідних документів [PERSON] та [PERSON] , буде підготовлено проект висновку про визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини, та направлено до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради для прийняття відповідного висновку та надання його до суду (а.с.52). З відповіді служби у справах дітей Одеської міської ради № 06/10689 від 08 вересня 2021 року вбачається, що матері дитини направлено лист з проханням прибути до служби у справах дітей Одеської міської ради для проведення бесіди стосовно обставин, які склались та письмово повідомити думку із вищезазначеного питання, після чого висновок про визначення способів участі батька [PERSON] у вихованні дитини з необхідними документами буде направлений на розгляд комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради для прийняття (а.с.149). З відповіді Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування № 01-05-1/254 від 08 вересня 2021 року вбачається, що проект висновку зі служби у справах дітей ОМР Суворовська районна адміністрація не отримала, питання про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з дитиною не розглядалося, на засідання комісії з питань захисту прав дітей не виносилося (а.с.148). З відповіді служби у справах дітей Одеської міської ради № 06/4481 від 16 травня 2022 року вбачається, що фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Малиновському районі 11.04.2022 року було здійснено вихід за адресою проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але здійснити оцінювання потреб сім`ї/особи не виявилось можливим. Встановлено, що [PERSON] орендувала квартиру за даною адресою. Як повідомила власниця квартири, після початку військових дій на території України, [PERSON] разом з дитиною виїхала до республіки Румунії, де перебуває по теперішній час. Того ж дня фахівцями Центру соціальних служб Одеської міської ради у Малиновському районі здійснено вихід за місцем проживання батька дитини [PERSON] , але скласти акт оцінки потреб сім`ї/особи також не виявилося можливим. В результаті спілкування з сусідами, з`ясовано, що [PERSON] за фахом моряк і до початку війни , тобто до 24 лютого 2022 року пішов у рейс. На підставі викладеного, служба у справах дітей Одеської міської ради не має можливості підготувати проект щодо участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рекомендовано батькам усі питання стосовно виховання вирішувати мирним шляхом (а.с.150). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386(ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в п. 3 ст. 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України. Згідно ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства"контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1 ст. 159 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, у сторін наявний спір щодо порядку спілкування батька з дитиною, мирним шляхом вирішити, який не вдалося, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку. Поведінка батька, а саме: звернення до Служби у справах дітей Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, а також відстоювання стороною позивача у суді своєї позиції під час розгляду справи по суті, свідчить про те, що позивач має намір та бажання спілкуватися зі своєю донькою, брати участь у її вихованні та житті, на що має право на рівні з матір`ю, а перешкоджання батькові у спілкуванні з дитиною беззаперечно порушують його права в частині рівності таких прав на участь у вихованні доньки та спілкуванні з нею. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Враховуючи принципи розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення якнайкращих інтересів дитини, підтримку зв`язків з батьком, прийнявши до уваги відсутність доказів суперечності прав та інтересів дитини у разі зустрічей та спілкування з батьком, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, а саме визначити участь позивача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною шляхом зустрічей (без присутності матері) з можливим відвідуванням дитиною місця проживання батька, з періодичним (за домовленістю батьків) повідомленням матері про місце знаходження дитини - кожної суботи та кожної неділі з 12:00 год. до 18:00 год. В інші дні - за попередньою домовленістю між батькам дитини. На думку суду, зазначений порядок спілкування позивача з дитиною буде достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини, підтримку зв`язків з родичами, сприятиме позивачу брати участь у вихованні дитини. Додатково суд вважає за необхідне зазначити про те, що на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, саме батьки повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їхньої дитини виникало прагнення бути як із матір`ю, так і з батьком. Водночас, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою для підтримки, за погодженням батьків в добровільному порядку, зв`язків з дитиною у інших формах та в інший час. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial