Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

17.02.2023 представниця Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надміру виплаченої пенсії в сумі 5250 грн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог представниця позивача зазначила, що відповідачка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області) з 25.10.2019 та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону №1058 (рішення № 134950006567 від 21.01.2020, період встановлення інвалідності до листопада 2020) на підставі виписки з огляду МСЕК серії 12 ААБ № 298963. Відповідно до пункту 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 дію карантину було продовжено до 31.10.2020, постановою КМУ від 13.10.2020 № 956 дію карантину продовжено до 31.12.2020, постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 дію карантину було продовжено до 28.02.2021. На виконання вищевказаних нормативних актів [PERSON] було продовжено виплату пенсії по інвалідності з 01.11.2020. Листом від 08.06.2021 за № 226 Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» з метою попередження переплат пенсій особам, яким виплату пенсій у період дії карантину продовжено без урахування результатів повторного огляду медико-соціальною експертною комісією, надав список осіб, які за період з 01 квітня 2021 до 31 травня 2021 пройшли повторний огляд МСЕК та за його результатами не визнані особами з інвалідністю, серед яких було зазначено [PERSON] , [INFO] .. Отже, права на отримання пенсії по інвалідності з 01.11.2020 [PERSON] не мала. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1), про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, пенсіонер зобов`язаний своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію. Проте відповідачка не повідомила органи Пенсійного фонду про невизнання її особою з інвалідністю і продовжувала отримувати пенсію з 01.11.2020 по 31.01.2021, у зв`язку з чим виникла переплата пенсійної виплати в сумі 5250 грн. 00 коп. Відповідно до статті 50 Закону №1058 суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З метою досудового врегулювання спору [PERSON] відділом обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління були надіслані виклики від 08.11.2022 та 07.12.2022 для вирішення питання щодо погашення заборгованості по переплаті пенсії, однак у добровільному порядку заборгованість по переплаті пенсії відповідачка не сплатила. Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року №25-3, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за №374/7695), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку, відповідно до статті 50 Закону №1058. Відповідно до пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Невизнання [PERSON] особою з інвалідністю у результаті повторного огляду обласною МСЕК є обставиною, про яку відповідачка повинна була повідомити органи Пенсійного фонду. Отже, такі дії відповідачки є обставиною, яка впливає на пенсійне забезпечення та призвела до виникнення переплати пенсійної виплати. На підставі наведеного та враховуючи, що спірна сума переплати пенсії в розмірі 5250 грн. отримана в результаті недобросовісності з боку набувача - [PERSON] , вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Представник позивача підтримав вимоги заявленого позову в повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала в повній мірі, пояснила, що не знала про обов`язок повідомити Пенсійний фонд про зміни, не відслідкувала, що це прийшла пенсійна виплата, думала, що це виплати хворим на Ковід. Заслухавши думку учасників судового засідання, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст. 9 Закону № 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання. Згідно п. 14.6 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону № 1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короно-вірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю, виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Постановами Кабінету Міністрів України дію карантину неодноразово було продовжено, зокрема, постановою від 26.08.2020 № 760 дію карантину продовжено по 31.10.2020, постановою від 13.10.2020 № 956 дію карантину продовжено по 31.12.2020, постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 дію карантину було продовжено по 28.02.2021. Як встановлено під час розгляду справи, [PERSON] перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області з 25.10.2019 та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 1058 (рішення № 134950006567 від 21.01.2020, період встановлення інвалідності до листопада 2020) на підставі виписки з огляду МСЕК серії 12 ААБ № 298963 (а.с.7-10). Відповідно до виписки з Акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 298963 від 04.12.2019, [PERSON] було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 01.11.2020 та визначено дату переогляду 25.10.2020 (а.с.6). Згідно листа головного лікаря-головного експерта КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» В.Й. Решоти № 2260 від 08.06.2021 начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Недзельську Г.В. повідомлено про те, що згідно списків осіб, які в період з 01 квітня 2021 до 31 травня 2021 пройшли повторний огляд МСЕК, [PERSON] не визнана особою з інвалідністю (а.с.11-12). Згідно індивідуального перерахунку, з врахуванням постанов Кабінету Міністрів України про встановлення карантину на території України, [PERSON] було продовжено виплату пенсії по інвалідності, у зв`язку з цим чим виникла переплата пенсійної виплати в сумі 5250 грн. (а.с.15). Відділом обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки двічі направлялися листи з пропозицією добровільного повернення переплати пенсії в сумі 5250,00 грн. (а.с.13-14), однак жодної відповіді від відповідачки не надійшло. Згідно зі ст. 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Відповідно до ст. 31 Закону № 1058 залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Згідно зі ст. 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. У ст. 35 Закону № 1058 визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд (ч. 3 ст. 35 Закону № 1058). Отже, законодавець покладає обов`язок саме на органи медико-соціальної експертизи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення», суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. У разі припинення виплати пенсії, внаслідок відновлення здоров`я тощо, до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За змістом ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у Постанові по справі №711/1509/17 від 12.12.2018 року, Постанові Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі 554/1809/17, Постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі 307/2100/16-ц та Постанові Верховного Суду від 13.04.2020 року у справі № 487/2596/17. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Згідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові, внаслідок зловживань з його боку, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачці було відомо, що за результатами повторного огляду МСЕК її не було визнано особою з інвалідністю, про що вона була зобов`язана повідомити орган Пенсійного фонду, однак цього не зробила, суд вважає, що такі її дії свідчать про зловживання щодо умисного безпідставного отримання пенсії, тобто свідчать про її недобросовісність. З огляду на наведене є усі правові підстави для стягнення з відповідачки надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 1215 ЦК України. Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов ГУ ПФУ у Львівській області до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1342 грн..

Outcome: approved