Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

05 лютого 2020 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі: позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі: відповідач), в якій він просив суд визнати за собою право власності на майно, зазначене в акті прийому-передачі від 13.09.2019 підписаним Харківським прикордонним загоном та Слобожанським управлінням ГУ ДПС у Харківській області, а саме: контролер для спалення дров (ZESTAW NADMUCHOWY) DP-02+CS-20 у кількості 46 шт., уплотнительная паста (Unipak) упаковка 250 гр. 270 шт., упаковка 65 гр.-600 шт., кран R3 750 л 120-870 шт., та зобов`язати відповідача повернути йому вищевказане майно. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилався на те, що 11.09.2019 на торговому майданчику «Барабашово» в м.Харків у ФОП [PERSON] придбав товар на загальну суму 84 550 грн., а саме: (кран Р.Г.Ш, кран 3/4 Б.Г.Г, кран 3/4 Б.Г.Ш., пасту Уніпак 250 г., пасту Уніпак 65 г., блок+вентилятор KG Арт. DP-02+CS-20). 12.09.2019 частину придбаного товару позивач переміщав через митний кордон України «Гоптівка» митного посту «Магістральний» до Російської федерації, про подав митну декларацію для письмового декларування товарів, що перемішуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності. Відповідно до даної декларації, заявив до вивезення з митної території України товари, придбані у ФОП [PERSON] , загальною вартістю 84550 грн. Після проходження митного та прикордонного контролю на території України, після декларування товару, але до того, як він почав рухатись до митного посту рф, йому стало зле, оскільки він страждає на гіпертонію. Тому він вирішив цього дня, 12.09.2019, до російської федерації не їхати і залишив вищевказаний товар у знайомих, які працюють у громадському туалеті, розташованому між кордонами України та російської федерації. Вказує, що саме через погане самопочуття при декларування товарів помилився і неточно розписав різновиди товарів. 13.09.2019 його стан здоров`я стабілізувався і він вирішив перевезти товар до російської федерації. Прибувши до місця де залишив товар, позивач з`ясував, що 12.09.2019 його товар вилучений прикордонним нарядом та переданий представнику Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській області. 19.09.2019 позивач вернувся до канцелярії ГУ ДПС у Харківській області із письмовою заявою, про повернення належного йому майна, вилученого на митному пункті пропуску «Гоптівка-Нехотєвка» з 12 на 13 вересня 2019 року, яке помилково значиться, як безхазяйне та перебуває на зберіганні відповідача. На підтвердження факту, що він є власником майна, позивач до цієї своєї заяви долучив копію митної декларації, якою задекларував товари 12.09.2019 на загальну суму 84 550 грн., копію накладної №351 Ср від 11.09.2019, на підтвердження факту придбання у ФОП [PERSON] товару на загальну суму 84 550 грн. 17.10.2019 відповідач листом вих.№914/Б/20-40-33-05-14 від 11.10.2019 повідомив про необхідність надання додаткової інформації та її документального підтвердження. На виконання вказаних вимог, позивач повідомив письмово контролюючий орган, що за придбаний товар у ФОП [PERSON] згідно накладної №351 від 11.09.2019 розрахувався готівковими коштами на загальну суму 84 550 грн., після розрахунку ФОП [PERSON] видав [PERSON] накладну №351 від 11.09.2019 та товар перелічений у накладній. ФОП [PERSON] на прохання позивача, підготував та здав до канцелярії відповідача лист на підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин з [PERSON] .Також, позивач з офіційною заявою звертався до Харківської митниці ДФС щодо підтвердження ним фактів переміщення товарів через пункт пропуску « Гоптівка-Нехотеєвка» 12.09.2019. У відповідь на його заяву Харківською митницею ДФС повідомлено, що відповідно до баз даних та наявних форм обліку відділу митного оформлення «Гоптівка» митного посту «Магістральний», у вказаний період зареєстровано лише один випадок переміщення [PERSON] товарів, а саме: при виїзді за межі митної території України 12.09.2019. Надалі від неодноразово звертався до відповідача для повернення свого майна, однак йому відмовлено через недостатність, на думку відповідача, відомостей про власника товару. 20.08.2020р. вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова згідно ухвали Дергачівського районного суду м. Харкова 09.04.2020р. (а.с.79). 19.10.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова загальне позовне провадження у вищевказаній справі відкрите. Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, за наявності у митних документах та акті приймання-передавання безхазяйного майна суперечностей, які позивачем не усунуті. 08.12.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у цивільній справі, справа призначена до судового розгляду по суті. 28.01.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова залучено до участі у справі правонаступника відповідача. 29.03.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова у позивача витребувані докази. У судовому засіданні представники сторін доводи викладені у позові, запереченнях, поясненнях, відповідно, підтримали та наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у заявах по суті, поданих у справі. В подальшому представник позивача, позивач до судового засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві, поясненнях та запереченнях, посилаючись на недоведеність приналежності майна позивачу за відмінності номенклатури товару вказаній у митній декларації, просила в задоволенні позову відмовити (т.1 а.с.39-77, 186-201, 208-215). Зважаючи на викладене, з урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та його представника. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд висновує: Судовим розглядом встановлено, що позивач 11.09.2019 на торговому майданчику «Барабашово» в м. Харків у ФОП [PERSON] придбав товар на загальну суму 84 550 грн., а саме: (кран Р.Г.Ш, кран 3/4 Б.Г.Г,, кран 3/4 Б.Г.Ш., пасту Уніпак 250 г., пасту Уніпак 65 г., блок+вентилятор KG Арт. DP-02+CS-20). (а.с. - 95) 12.09.2019 частину придбаного товару позивач переміщав через митний кордон України «Гоптівка» митного посту «Магістральний» до Російської федерації, про що ним була подана митна декларація для письмового декларування товарів, що перемішуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності. Відповідно до даної декларації, ним були заявлені до вивезення з митної території України товари, придбані у ФОП [PERSON] , загальною вартістю 84550 грн. (а.с. 8-9, 96-97) Після проходження митного та прикордонного контролю на території України, після декларування товару, але до того, як він почав рухатись до митного посту РФ, йому стало зле, оскільки він страждає на гіпертонію. Тому він вирішив цього дня, 12.09.2019, до російської федерації не їхати і залишив вищевказаний товар у знайомих, які працюють у громадському туалеті, що розташований між кордонами України та російської федерації. Саме через погане самопочуття при декларування товарів він вказує на те, що помилився і неточно розписав різновиди товарів. 13.09.2019 його стан здоров`я стабілізувався і він вирішив перевезти товар до російської федерації. Прибувши до місця де залишив товар, з`ясував, що 12.09.2019 прикордонним нарядом було вилучено його товар та передано представнику Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській області згідно акту приймання передавання від 13.09.2019. (а.с. - 111) 19.09.2019 він звернувся до канцелярії ГУ ДПС у Харківській області із письмовою заявою, про повернення належного йому майна, вилученого на митному пункті пропуску «Гоптівка-Нехотєвка» з 12 на 13 вересня 2019 року, яке помилково значиться безхазяйним та перебуває на зберіганні в ГУ ДПС у Харківській області. В підтвердження того факту, що позивач є власником майна, до заяви він долучив копію митної декларації, якою задекларував товари 12.09.2019 на загальну суму 84 550 грн., копію накладної №351 Ср від 11.09.2019, яка підтверджує факт придбання товару у ФОП [PERSON] на загальну суму 84 550 грн. 17.10.2019 на поштову адресу [PERSON] надійшов лист ГУ ДПС у Харківській області №914/Б/20-40-33-05-14 від 11.10.2019 щодо надання додаткової інформації та її документального підтвердження. На виконання вимог зазначених у листі вимог, позивач повідомив письмово контролюючий орган, що за придбаний товар у ФОП [PERSON] згідно накладної №351 від 11.09.2019 розрахувався готівковими коштами на загальну суму 84 550 грн., після розрахунку ФОП [PERSON] видав [PERSON] накладну №351 від 11.09.2019 та товар перелічений у накладній. Крім того, продавець - ФОП [PERSON] повідомив позивача, що підготує ГУ ДПС у Харківській області відповідний лист до якого залучить документи підтверджуючі фінансово-господарські взаємовідносини з [PERSON] та надав їх до канцелярії ГУ ДПС у Харківській області. Також, позивач з офіційною заявою звертався до Харківської митниці ДФС щодо підтвердження ним фактів переміщення товарів через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотеєвка» 12.09.2019. У відповідь на його заяву Харківською митницею ДФС повідомлено, що відповідно до баз даних та наявних форм обліку відділу митного оформлення «Гоптівка» митного посту «Магістральний», у вказаний період зареєстровано лише один випадок переміщення [PERSON] товарів, а саме: при виїзді за межі митної території України 12.09.2019. В підпункті 5 п. 1 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 закріплено, що його дія поширюється на майно, визнане безхазяйним відповідно до законодавства. За приписами п. 18 Порядку № 1340 повернення майна відбувається за рішенням суду або за рішенням керівника органу, в якому майно перебуває на обліку, за наявності відповідних підстав у порядку, встановленому органом, що здійснив його вилучення, або міністерством, керівник якого спрямовує та координує діяльність такого органу. Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 570, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за Ід 1849/24381, затверджено Порядок взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави (далі - Порядок № 570). Пунктом 3.8 розділу ІІІ Порядку № 570 встановлено, що підставами для зняття з обліку безхазяйного майна є: надходження до бюджету в повному обсязі коштів від реалізації відшкодування вартості втраченого або пошкодженого безхазяйного майна; акт про переробку, утилізацію (знищення) безхазяйного майна; акт приймання-передачі при поверненні безхазяйного майна власнику; акт приймання-передачі при безоплатній передачі безхазяйного майна; відповідне рішення суду. Як передбачено ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При тому згідно ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, передбаченому ЦПК України визначено ч.1 ст. 3 цього Кодексу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України. Положення ч.1 ст. 16 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, суд враховує, що за змістом зазначеної норми судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявність у позивача такого права, набутого раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Так, з наданих суду доказів вбачається, що позивач дійсно розпочав процедуру декларування товару, подавши на митниці відповідну декларацію, однак кордон не перетнув. Належність винайденого сантехнічного товару саме позивачу підтверджена накладною №351Ср від 11.09.19р. згідно якої постачальник ФОП [PERSON] продала [PERSON] крани, пасту Уніпак, блок з вентилятором загалом на суму 84.550 грн. Наступного дня,- 12.09.2019р. при перетині кордону [PERSON] в митній декларації відобразив товар контролер, крани, ущільнювальну пасту на ту ж саму суму 84.550 і в тій саме кількості одиниць, що тотожна вказаній в накладній (а.с.7, 8). Доводи відповідача стосовні суперечностей в назві майна у накладній від 11.09.2019, митній декларації від 12.09.2019 та акті приймання-передавання від 13.09.2019, з урахуванням викладених вище обставин, специфіки товару, а також за не доведення відповідачем іншого джерела походження товару, визнаного безхазяйним, вищевикладеного висновку не спростовують. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Втім, суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача повернути позивачу його майно, охоплюється рішенням про визнання оспорюваного права власності позивача на майно, стосується подальшого способу виконання рішення, тобто заявлена на майбутнє, відповідно, за недоведеності порушення прав позивача відповідачем у майбутньому, вимога, з урахуванням положень ст.317, ч.1 ст.321 ЦК України, задоволенню не підлягає.

Outcome: partial