Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Т-С» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що з 23 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Т-С». 10 січня 2020 року між позивачем (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) укладено договір про надання консультаційних послуг, згідно якого виконавець брав на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати консультаційні послуги з підвищення кваліфікації замовника як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. 01 червня 2020 року між сторонами договору було підписано акт здачі-приймання наданих послуг, згідно якого виконавцем надано, а замовником отримані консультаційні послуги з підвищення кваліфікації останнього, як водія-експедитора, для здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом. При підписанні вказаного акту [PERSON] погодився, що послуги надані в обсязі визначеному договором, претензії до виконавця відсутні. Окрім того, при підписанні вказаного акту сторонами погоджено вартість наданих виконавцем послуг в сумі 16 000 гривень. На виконання вимог договору від 10 січня 2020 року відповідачем внесено до каси підприємства 500 гривень. Однак, на момент звернення до суду, дебіторська заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 15 500 гривень. Зважаючи на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі та понесені судові витрати по сплаті судового збору. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та просить такий задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та у задоволенні такого просив відмовити, вказавши на те, що підписував договір та акт виконаних робіт, однак насправді не отримав обумовлених у договорі послуг, а тому не вбачає підстав для їх оплати. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 30 березня 2023 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Заслухавши представника позивача та відповідача, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить наступних висновків. Судом установлено, що 23 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальність госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» перейменовано на товариство з обмеженою відповідальністю «К-Т-С» (скорочена назва: TOB «К-Т-С»). Вказані зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується дослідженою копією виписки. Решта реквізитів Товариства (місцезнаходження, ідентифікаційний код, номери рахунків, тощо) залишаються без змін. Згідно даних особової картки працівника, [PERSON] , [INFO] , 10 січня 2020 року був прийнятий у Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» на посаду водія-експедитора. 10 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг, згідно з яким позивач (Виконавець) брав на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача (Замовника) надати останньому консультаційні послуги по підвищенню його кваліфікації, як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом. Положеннями п. 2.1. договору визначено, що обов`язком Виконавця є надати замовнику послугу на рівні знань здобутих за період своєї діяльності при здійсненні міжнародних перевезень автомобільним транспортом. [PERSON] у свою чергу, згідно п.п. 3.1.-3.2. договору, зобов`язувався по закінченню надання послуг підписати акт виконаних робіт та провести оплату послуг в розмірах та у строки, що встановлені даним договором. Пунктом 4.2. договору встановлено, що загальна вартість послуг становить 16 000 гривень з ПДВ. Згідно п. 4.3. договору визначено, що Замовник розпочинає оплачувати послуги надані Виконавцем з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг. Пунктом 4.4. договору визначено можливість оплати Замовником наданих послуг з відтермінуванням платежу. Розмір щомісячної суми платежу повинен бути не меншим 500 гривень. Як убачається з матеріалів справи, 01 червня 2020 року між сторонами договору про надання консультаційних послуг від 10 січня 2020 року підписано акт здачі-приймання наданих послуг, згідно з яким позивачем надано, а відповідачем отримані консультаційні послуги по підвищенню кваліфікації останнього, як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом. Згідно вказаного акту у відповідача до кількості та якості наданих послуг претензії до позивача відсутні. На виконання вимог договору від 10 січня 2020 року [PERSON] внесено до каси підприємства 500 гривень, що підтверджується фіскальним чеком № 0011 від 08 липня 2020 року на суму 500 гривень. Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 3612 за 10 січня 2020 року - 10 березня 2023 року та картки рахунку, у якій відображені дані бухгалтерського обліку по [PERSON] за цей же період, сальдо на кінець періоду складає 15 500 гривень. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Крім того, як вказано у ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено ч. 1 ст. 530 ЦК України. Судом установлено, що відповідач у повному обсязі заборгованість за договором про надання консультаційних послуг від 10 січня 2020 року позивачу не погасив. Сума заборгованості становить 15 500 гривень, що відповідачем у судовому засіданні не оспорювалося. При цьому останнім доказів того, що підприємство не виконало взяті на себе зобов`язання згідно вказаного договору, не надано, у зв`язку з чим аргументи такого з даного приводу судом відхиляються. Такі аргументи відповідача не є переконливими також з огляду на дані акту здачі-приймання наданих послуг від 01 червня 2020 року, який підписаний виконавцем та [PERSON] , як замовником, при цьому приналежність такого підпису останньому ним у судовому засіданні не оспорювалася. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з аналізу наведених норм закону, умов договору та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що наявні фактичні та правові підстави для задоволення позову в повному обсязі. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684 гривні судового збору, які були сплачені при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved