Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

07.02.2023 до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.05.2020 між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» шляхом подачі анкети-заяви на приєднання. У анкеті-заяві позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів. Підписанням анкети-заяви на приєднання до договору, в тому числі в електронному вигляді з використанням електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання цього договору. Відповідно до п. 5.1.3 договору клієнт повинен використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору, а також своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим договором, в тому числі заявою-анкетою на приєднання до договору (п. 5.1.4), повністю повернути банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена заявою-анкетою на приєднання до договору та графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день банку (п. 5.1.5). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу в користування грошові кошти у розмірі 17969,00 грн. Відповідач, відповідно до графіка платежів, зобов`язаний був сплачувати щомісячно визначену суму платежу у розмірі 1111,31 грн. Однак в подальшому, у зв`язку з несплатою відповідачем грошових коштів, позивачем відповідно до тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування 50 % річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 10617,60 грн (прострочена заборгованість по процентах). А тому, у зв`язку з невиконанням умов договору станом на 01.01.2023, відповідач має заборгованість у розмірі 28313,60 грн в тому числі: 17696,00 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 10617,60 грн - прострочена заборгованість по процентам, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Ухвалою суду від 16.02.2023 відкрито провадження у справі №141/94/23 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін 23.02.2023, витребувано у позивача докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 18.05.2020 та зобов`язано позивача надати суду належним чином завірену копію паспорту споживчого кредиту, наданого споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма) від 18.05.2020 належної якості. 14.03.2023 від представника позивача адвоката Верхогляда М.Л. до суду надійшла заява про надання доказів у порядку ст. 84 ЦПК України на виконання ухвали суду від 16.02.2023. Судове засідання, призначене на 23.02.2023 та не відбулось та було відкладено на 11.04.2023 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 11.04.2023 відкладено розгляд справи №141/94/23 на 02.05.2023, витребувано у Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» докази надання кредиту на підставі заяви-анкети №40307851 до договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 18.05.2020, витребувано у Сьомого відділу Вінницького РТЦК інформацію щодо того, чи призивався [PERSON] до лав Збройних Сил України або інших військових формувань. 01.05.2023 до суду надійшов лист від т.в.о. начальника [INFO] майора [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] не призивався до лав Збройних Сил України та інших військових формувань. 02.05.2023 до суду від представника позивача адвоката Верхогляд М.Л. надійшла заява про виконання ухвали суду від 11.04.2023 та клопотання про долучення доказів. Позивач АТ КБ «Глобус», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 02.05.2023 не з`явився, повноважного представника до суду не направив. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02.05.2023 повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи, шляхом скеровування судових повісток по місцю реєстрації, однак відзив на позов не подав, причини поважності неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. При цьому, конверти з кореспонденцією суду про виклик в судові засідання, надіслані на адресу реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч. 2, 4, 6, 7 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При вирішені питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 16.02.2023, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки, установлені ухвалою суду від 16.02.2023 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Крім того, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Таким чином, подальше відкладення розгляду даної справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи № 141/94/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.05.2020 між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У заяві-анкеті №40307851 на приєднання до договору про надання споживчого кредиту від 18.05.2020 та паспорту споживчого кредиту позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме: суму кредиту - 17696,00 грн, строк кредитування - 24 місяці з 18.05.2020 по 17.05.2022, пільговий період - 6 місяців з 18.05.2020 по 18.11.2020, комісію за управління кредитом - 3,00%, розмір процентної ставки % річних - 0,00%, схему повернення кредиту - ануїтетну, кінцеву дату повернення кредиту - 17.05.2022, реальну процентну ставку, % річних - 66,03%. У вказаній заяві-анкеті [PERSON] підтвердив, що вся інформація та/або надані ним документи є чинними, повними і достовірними у всіх відношеннях та відповідають оригіналу. Також підтвердив, що акцептує публічну пропозицію банку на укладання договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua, в повному обсязі, з урахуванням Умов і правил банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної відповідачем заяви-анкети на приєднання до договору. Згідно паспорту споживчого кредиту [PERSON] та АТ «КБ «Глобус» окрім умов, перелічених у заяві-анкети №40307851, погодили, що реальна річна процентна ставка 66,03%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 50 % річних. Згідно п.1.1.2. договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» (далі по тексту - договору) датою набрання чинності договору визначається заявою-анкетою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору. Місцем укладання договору є місцезнаходження структурних підрозділів банку та/або кредитного посередника банку/магазину партнера банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання банком послуг), в якому клієнт подає заяву-анкету на приєднання до договору. Укладаючи цей договір, сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. (п.1.1.3. договору). Відповідно до п.1.1.4. договору примірник Публічної пропозиції банку на укладення договору (додаток №1 до договору) на паперовому носії розміщується у доступних для клієнта місцях надання банком послуг, а в електронній формі розміщується на офіційному сайті банку. Пунктом 1.1.5. зазначено, що підписанням заяви-анкети на приєднання до договору, в т.ч. в електронному вигляді з використанням електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання цього договору. Як вбачається з тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб, комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу згідно графіку платежів - 200 грн (за кожне порушення строку сплати щомісячного платежу), проценти за прострочену суму заборгованості по кредиту становлять 50% річних, підключення до системи дистанційного банківського обслуговування World24 (на підставі звернення клієнта) - 100 грн. З матеріалів кредитної справи [PERSON] № 40307851, у тому числі з видаткової накладної № 40007274595 від 18.05.2020 та товарного чеку № 00040007274595 від 18.05.2020 вбачається факт надання [PERSON] грошових коштів на отримання товару (всього 7 найменувань товару) та отримання покупцем [PERSON] оплаченого товару зі складу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №40307851 про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 18.05.2020 заборгованість [PERSON] складає 28313,60 грн, з яких: 17696,00 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 10617,60 грн - прострочена заборгованість по процентам. 15.11.2022 за № 1-1831 АТ «КБ «Глобус» направлено відповідачу претензію про погашення загальної суми заборгованості по споживчому кредиту за період з 18.05.2020 по 31.10.2020, загальний розмір якої становить 28313,60 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не повертає отримані кредитні кошти за наданим договором про надання споживчого кредиту для фізичних осіб від 18.05.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 28313,60 грн, позивач звернувся до суду із даним позовом. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №40307851 про надання споживчого кредиту АТ КБ «Глобус» для фізичних осіб від 18.05.2020, станом на 01.01.2023 сума прострочки якого становить 17696,00 грн, сума Credit залишку рахунку % становить 10617,60 грн., а також виписки по особовому рахунку № [NUMBER] у валюті 980 за період з 18.05.2020 по 01.01.2023 за кредитним договором №40307851. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості та процентів за кредитом в строки, передбачені умовами договору про надання споживчого кредиту від 18.05.2020, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/94/23, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості в розмірі 28313,60 грн, з яких 17696,00 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 10617,60 - прострочена заборгованість по процентам, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами договору про надання споживчого кредиту від 18.05.2020 відповідачем суду не надано. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат, представником позивача надано суду копію договору № 051222 від 05.12.2022 про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладеного між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренко В.П., акт № 40307851 від 11.04.2023 прийому-передачі послуг за договором №051222 про надання професійної (правничої) допомоги від 05.12.2022, у якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) в розмірі 6000,00 грн, виконаних адвокатом Прохоренко В.П., а також платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 15828 від 11.04.2023, про перерахування АТ «КБ «Глобус» ФОП Прохоренко С.П. коштів за професійну правову допомогу згідно договору № 051222 від 05.12.2022 та акту № 40307851 від 11.04.2023 у розмірі 6000,00 грн. На підставі зазначеного, представник АТ «КБ «Глобус» адвокат Прохоренко В.П. просить відшкодувати позивачу у рамках даної цивільної справи 6000,00 гривень понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги. Суд, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. При цьому, суд зауважує, що проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з документами, надання консультацій в рамках зустрічі щодо вирішення справи, а також формування пакету документів для подачі до суду позовної заяви та додатків та відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви до суду не відноситься до юридичних послуг в розумінні ст. 137 ЦПК України. Щодо судового збору Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2684 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved