Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №16561-07/2021. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №18022022 від 18.02.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10400,00 грн, з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 30 липня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3384501224/712458. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Є у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10000,00 грн, з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 27 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3384501224/451588. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16800,00 грн, з яких: 4200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, а тому представник позивача був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 12 квітня 2023 року відповідачем було надано відзив, згідно якого позовні вимоги визнає частково, в сумі 25575,00 грн, а саме: 11700,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 13875,00 грн. проценти за користування кредитом. Вважає що інші вимоги позивача є необґрунтовані належними та допустимими доказами, оскільки кожним з Кредитних договорів №16561-07/2021, №3384501224/712458, №338450124/451588 встановлено строк повернення кредитного зобов`язання, що має істотне значення, оскільки після цього строку, позивач не має права нараховувати проценти. Відповідно до Договорів, дата повернення коштів - 23 серпня 2021 року, 28 серпня 2021 року та 25 серпня 2021 року, відповідно. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №16561-07/2021, вбачається, що проценти нараховані з 23.08.2021 року по 18.02.2022 року, тобто поза межами строку повернення кредиту. Також, розмір процентів складає 108 % від суми кредиту, що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №3384501224/712458, вбачається, що проценти нараховані з 28.08.2021 року по 19.04.2022 року, тобто поза межами строку повернення кредиту. Також, розмір процентів складає 300 % від суми кредиту, що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №3384501224/451588, вбачається, що проценти нараховані з 25.08.2021 року по 19.04.2022 року, тобто поза межами строку повернення кредиту. Також, розмір процентів складає 300 % від суми кредиту, що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Право Кредитодавця нараховувати передбачені зазначеними вище Договорами відсотки за користування кредитами припиняється після спливу визначеного Договорами строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, тобто після 23 серпня 2021 року, 28 серпня 2021 року та 25 серпня 2021 року, відповідно. Проте, надані позивачем розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена останнім до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах у розмірі 5400 грн., 7500 грн., 12600 грн. включає період з 01 вересня 2021 року по 19 квітня 2022 року, який виходить за межі строку кредитування. Отже, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, вимога позивача про стягнення з [PERSON] , заборгованості по процентах за користування кредитом у період з 01 вересня 2021 року по 19 квітня 2022 року не відповідає умовам договору, та, як наслідок, є не правомірною. Відповідно до норм діючого законодавства, які регулюють право вимоги, позивач повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження, що він набув право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань по кредитному договору. Позивач у справі посилається на копію договору факторингу від 18.02.2022 р. №180220221 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм», копію договору факторингу від 19.04.2022 р. №19042022-C між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», копію договору факторингу від 19.04.2022 р. №19042022-Г між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Гоуфінгоу». Відповідно до п.1.2 договору факторингу - перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує тільки факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Позивач надав на підтвердження позову копії витягів з Реєстру боржників від 18.02.2022 року та 19.04.2022 року до Договорів факторингу від 18.02.2022 року №18022022, від 19.04.2022 року №19042022-C, від 19.04.2022 року №19042022-Г, відповідно до яких [PERSON] має загальну суму заборгованості в розмірі 37200 грн. При цьому, єдиним документом, що може прямо підтверджувати передачу права вимоги Позивача щодо боргу [PERSON] с зазначені витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу. Зазначені витяги з реєстру боржників, на які посилається Позивач як на належний та допустимий доказ, не можуть бути визнані такими в розумінні глави 5 ЦПК України. Зазначені витяги не містять реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документу, зокрема відсутні підписи, як Фактора та Клієнта. Встановлені обставини свідчать, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що до Позивача перейшло право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, просила врахувати заперечення, викладені у відзиві. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №16561-07/2021, який вчинено у електронній формі.(а.с.9) Згідно з умовами договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату(проценти) від суми позики. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.(а.с.13) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №18022022 від 18.02.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 10400,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.17) 30 липня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3384501224/712458, який вчинено у електронній формі.(а.с.23) Згідно з умовами договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Є у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.(а.с.28-30) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №№19042022-Є від 19.04.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 10400,00 грн., з яких: 10000,00 грн, з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.32) 27 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3384501224/451588, який вчинено у електронній формі.(а.с.38) Згідно з умовами договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.(а.с.40-41) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 16800,00 грн, з яких: 4200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.43) Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №16561-07/2021 від 25.07.2021 року за період з 18.02.2022 року по 31.01.2023 року, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить в сумі 10400,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.18) Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №3384501224/712458 від 30.07.2021 року за період з 19.04.2022 року по 31.01.2023 року, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить в сумі 10000,00 грн., з яких: 2500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.33) Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №3384501224/451558 від 27.07.2021 року за період з 19.04.2022 року по 31.01.2023 року, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить в сумі 16800,00 грн., з яких: 4200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.44) Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи те, що відповідач у відзиві визнала позовні вимоги в частині суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитними договорами №16561-07/2021, №3384501224/712458, №338450124/451588 в повному розмірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача вказану суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитними договорами. Щодо позовних вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками за кредитними договорами №16561-07/2021, №3384501224/712458, №338450124/451588, суд зазначає наступне. В п. 6.2 Рішення КСУ від 22 червня 2022 року № 6-р(II)/2022 зазначено, що: « Оцінюючи підстави, що є в національному праві, для визнання очікувань Банку на отримання процентів як плати за користування кредитом до дня його фактичного повернення правомірними, Конституційний Суд України зазначає таке. Згідно з частиною першою статті 190 Кодексу майном як особливим об`єктом є окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. До майнових прав належать, зокрема, права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні). Проценти за користування кредитом - це певна грошова сума, яку позичальник має сплатити кредитодавцеві за умовами кредитного договору, а кредитодавець відповідно має право вимагати сплати йому такої суми грошових коштів (процентів). Це право вимоги на отримання процентів за користування кредитом належить до майнових прав і підлягає вираженню в грошовому еквіваленті. Верховний Суд надав відповідь на запит судді-доповідача щодо того, чи зазнавала змін судова практика суду касаційної інстанції щодо можливості одночасного застосування приписів частини першої статті 1048 та частини другої статті 625 Кодексу, тобто правомірності стягнення процентів як плати за користування кредитом, що їх нараховано за прострочений період - після настання дати повернення кредиту до дня його фактичного повернення. У відповіді зазначено, що в період до 2018 року правозастосування у відповідній категорії справ характеризувалось підходом, який полягав у відсутності законодавчих перешкод для одночасного застосування приписів частини першої статті 1048 і частини другої статті 625 Кодексу, та що цей підхід найбільш ґрунтовно висвітлено в аналізі практики застосування приписів статті 625 Кодексу в цивільному судочинстві (далі - Аналіз), підготовленому Верховним Судом України в рамках вивчення практики застосування судами норм законодавства при розгляді цивільних справ про відповідальність за порушення грошових зобов`язань за 2011-2012 роки. Так, в Аналізі Верховний Суд України зазначив, що судам слід ураховувати різну юридичну природу процентів, визначених статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 Кодексу, і трьох процентів річних від простроченої суми, установлених частиною другою статті 625 Кодексу, при вирішенні питання щодо можливості їх одночасного стягнення: Проценти, визначені статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. При цьому Верховний Суд України наголосив, що до 2018 року судова практика щодо вирішення питання про одночасне застосування норм частини першої статті 1048 і частини другої статті 625 ЦК України не зазнавала істотних змін. Таким чином, протягом строку кредитування, що його визначено Кредитним договором, а також протягом 2015-2017 років, коли Банк у судовому порядку стягував з Позичальника та Поручителя заборгованість за Кредитним договором, зокрема проценти за користування кредитом, що їх нараховано після дати його повернення, була сталою судова практика щодо правомірності стягнення процентів за користування кредитом, що їх нараховано за прострочений період - після настання дати повернення кредиту до дня його фактичного повернення. Отже,

Outcome: approved