Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS] . В належному позивачу будинку зареєстрований бувший зять [PERSON] [PERSON] , який з жовтня 2022 року не проживає в домоволодінні. Рішенням Черкаського районного суду від 24.11.2022 року шлюб між донькою позивача та відповідачем розірвано. Відповідач дійсно не проживає в будинку позивача, не сплачує комунальні платежі, не приймає участі в утриманні житла, немає особистих речей в будинку. Враховуючи вищевикладене позивач просила суд усунути їй перешкоди в користуванні належним житловим будинком, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Сторони у судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись в порядку ч. 1 ст. 8 ст. 128 ЦПК України, а тому є можливість проводити розгляд справи відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, без участі належно повідомлених сторін. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17.03.2023 року, позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 09.05.2023 року від представника позивача адвоката Шимановського Артема Володимировича надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 09.05.2023 року об 11:00 годині, без участі позивача та її представника. Позов підтримують та просять його задоволити. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2009 року належить жилий будинок [ADDRESS] . Право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 17.09.2009 року, згідно даних витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки з виконкому Білозірської сільської ради від 01.02.2023 року №236, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] і має такий склад родини: [PERSON] дочка, [PERSON] інші, [PERSON] та [PERSON] онуки. З акту обстеження факту не проживання складеного 01.02.2023 року депутатом сільської ради та сусідами, посвідченого сільським головою, вбачається, що [PERSON] , 1982 року народження, дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з жовтня\~2022 року. Домоволодіння зареєстроване на [PERSON] . [PERSON] проживає у [ADDRESS] , без реєстрації. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2022 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Норми права, що підлягають застосуванню: Приписами п.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. ст. 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями\~статті 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право користування чужим майном передбачено у\~статтях 401-406 ЦК України. У частині першій\~статті 401 ЦК України\~передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. У частині першій\~статті 402 ЦК України\~вказано, шо сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у\~статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У\~статті 406 ЦК України\~унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема - припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3\~ст.\~77\~ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності та повноті, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. По-перше і найголовніше з свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.09.2009 року вбачається, що [PERSON] належить право власності на будинок [ADDRESS] , а не на будинок [ADDRESS] . Відомості про зміну нумерації будинку в матеріалах справи відсутні. По-друге: згідно акту обстеження факту не проживання від 01.02.2023 року, [PERSON] не проживає по [ADDRESS] з жовтня 2022 року, тобто менше 1 року. Враховуючи вищевикладене, у позивача немає підстав для звернення до суду з вищевказаним позовом, оскільки її права як власника нерухомого майна не порушені, так як вона не є власником будинку [ADDRESS] . Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed