Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає добровільної допомоги на утримання позивача. Просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року задоволено клопотання представника позивача щодо витребування доказів. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суду надано відповідь на відзив, в якому позивач заперечує обставини на які посилається відповідач як на підставу для відмови в позові. Представник відповідача\~ [PERSON] \~надала суду\~заяву про\~розгляд справи\~в її\~відсутність та\~відсутність відповідача\~ [PERSON] .\~Від відповідача\~надійшов відзив щодо не визнання позовних вимог, де зазначив, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання позивача. З його заробітньої плати відраховуються аліменти на утриманняя сина, він має зобов`язання за кредитом. Майно на яке посилається позивач отримано ним в порядку спадкування та не використовується для отримання прибутку. Необхідність постійного забезпечення матері, бабусі, яка через захворювання, потребує постійного догляду, а також власних потреб, а тому у відповідача відсутні фінансові можливості сплачувати аліменти на утримання позивача. Просить відмовити в задоволенні позову. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони 20 липня 2019 року зареєстрували шлюб, мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу, що виданий Київським районним судом м. Полтави від 01.03.2023 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 07.02.2023 року. Судовий наказ звернуто до виконання. Відповідач працює в ТОВ «Український Молочний Альянс-Сервіс» отримує заробітню плату, розмір якої складає близько 10\~000 грн., що підтверджується довідкою ( а.с.39). Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті\~84\~СК України\~дружина має\~право на\~утримання від\~чоловіка під\~час вагітності. Дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Якщо\~дитина має\~вади фізичного\~або психічного\~розвитку,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~до досягнення\~дитиною шести\~років. \~Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Аліменти,\~присуджені дружині\~під час\~вагітності,\~сплачуються після\~народження дитини\~без додаткового\~рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює та отримує заробітну плату в середньому на місяць у розмірі 10 000 грн., має кредитний договір з Монобанк , сплачує аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини доходів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Що стосується посилання відповідача про надання ним матеріальної допомоги матері [PERSON] , яка не працює та бабі [PERSON] , що за станом здоров`я потребує стороннього догляду та як наслідок також матеріальної домоги то суд виходить з наступного. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю відповідача, а [PERSON] його бабою. [PERSON] є працездатною особою. У разі відсутності працевлаштування вона не позбавлена права на звернення до уповноважених органів щодо надання відповідної державної допомоги. Потреба у здійсненні постійного догляду за [PERSON] відповідачем чи іншою особою не доведена належними доказами. Що стосується довідки АТ «Райффайзен Банк» щодо заборгованості [PERSON] , яка є матір`ю відповідча за кредитним договором від 24.01.2022 року, то вказані обставини свідчать про наявність кредитних зобов`язань саме у [PERSON] , а тому встановлення зазначеного факту не може впливати на розгляд даної справи. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Тому, з урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача, що ґрунтується на наявних у матеріалах доказах. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору. Відповідачем не надано суду доказів що він має пільги, які б звільняли його від сплати судового збору , а тому з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~073 грн. 60 коп.

Outcome: partial