Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є його батьком. Після розірвання шлюбу між батьками, він залишився проживати з матір`ю. На теперішній час він навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, на другому курсі денної форми навчання, на контрактній основі, проживає у гуртожитку, стипендії не отримує, ніяких інших доходів немає, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. За його навчання та проживання у гуртожитку кошти сплачує мати. Відповідач є працездатним, інших утриманців у нього немає, а тому, має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітньої дитини. Ухвалою суду від 09 січня 2023 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи. У судове засідання позивач не з`явився, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.11). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. В матеріалах справи міститься заява про часткове визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності відповідача, яка надійшла 07.03.2023 на електронну пошту суду. Однак, вказана заява не містить електронного цифрового підпису відправника, а відтак така заява подана невідомою особою. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2004 (а.с.6). На підставі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, що підтверджується довідкою від 352/2022 року та договором №2021.04.126.010.6.01.002/1 від 12.08.2021 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців (а.с.7). Оскільки позивач продовжує навчання, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право вибору способу стягнення аліментів у даному випадку належить виключно позивачу, який просив стягнути аліменти у частці від заробітку відповідача. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, обставин, які свідчать про те, що він не має можливості надавати допомогу повнолітньому сину, наявності інших обставини, що мають істотне значення, судом не встановлено, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В свою чергу, позивач, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно, не обґрунтував належним чином підстави вимог саме в такому розмірі та не надав доказів про обставини, які впливають на визначення саме такого розміру аліментів. Враховуючи всі наведені обставини, потребу позивача у матеріальній допомозі з боку батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача у розмірі 3000 грн. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, враховуючи, що обов`язок надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладено та

Outcome: partial