Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , який був уточнений, в якому зазначив, що він та відповідачка [PERSON] перебувають у шлюбі з 03.01.1974 року. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , 1974 року народження, та [PERSON] , 1980 року народження, яка померла [INFO] . Під час спільного життя вони зрозуміли, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, втрачене почуття любові. Така ситуація тривала близько 17 останніх років, тому було прийнято рішення припинити шлюбні стосунки та будувати нове життя. Вони вже 4 місяці проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Подальше життя з відповідачкою вважає неможливим. Відповідачка відмовляється подати спільну заяву до органів РАЦС щодо розірвання шлюбу. Тому він змушений звернутися до суду. Просить суд розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, додав, що подружні стосунки з відповідачкою припинені ще у 2005 року, коли він подавав в суд заяву про розірвання шлюбу. Однак тоді суд йому відмовив, подружні стосунки не поновлювались. Подальше подружнє життя вважає неможливим, примирення з відповідачкою не відбулося. Просив суд задовольнити позов, розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що подружні стосунки припинені з 1 червня 2022 року, оскільки вона та позивач проживали за однією адресою. Просила у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони знаходяться у шлюбі з 03 січня 1974 року, про що був зроблений актовий запис за №4 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного сталу Львівського міського управління юстиції. Від сумісного життя неповнолітніх дітей сторони не мають. При розгляді справи суд з`ясував фактичні взаємини позивача та відповідача, бере до уваги той факт, що подружні стосунки припинені між сторонами, про що зазначили позивач та відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку з 7 жовтня 2022 року, а відповідач не погоджується з цим, та судом надавався строк для примирення для збереження сім`ї, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася, шлюб підлягає розірванню.\~

Outcome: approved