Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

Представник АТ "Юнекс банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 04.12.2019 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0.023.249.1219.ФО_К, на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (Договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», що оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. Акцептування позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті Банку. Приймання позичальником цієї публічної пропозиції відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати банку свої умови кредитного договору, який є договором приєднання відповідно до статті 634 ЦК України. Преамбулою правил передбачено, що правила та всі додатки до них, кредитний договір та всі додатки до нього, вважаються його невід`ємною частиною та разом складають кредитний договір як єдиний документ. Таким чином, відповідно до підписаного кредитного договору вiдповiдач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення даного договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, що оприлюднені на офiцiйнiй iнтернет сторiнцi банку. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 кредитного договору банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 50000 грн. А також в порядку й на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4 кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. правил, відповідач зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення кредиту - не пiзнiше 02.12.2022 року. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 01.06.2022 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 45966,67 грн., яка не погашена. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 45966,67 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2023 року справу передано до Радивилівського районного суду за підсудністю. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явилася до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву не направила, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази і пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до наступного висновку. 04.12.2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Юнекс Банк» із анкетою-заявою (опитувальник клієнта фізичної особи) №UА583225390000026201079370002.UAН для отримання кредитних коштів (а.с.46). Після чого, 04.12.2019 року АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №0.023.249.1219.ФО_К, на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (Договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», що оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua.(а.с.44). Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 кредитного договору банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 50000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,0 процента річних, та комісією за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмiрi 3,49 процентів від суми кредиту, зазначеної в п.п.1.1 договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. В порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4 кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. правил, позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення кредиту - не пізніше 05.12.2022 року. У відповідності до копії паспорту споживчого кредиту, відповідачу надана інформація про умови отримання та користування кредитними коштами, про що свідчить особистий підпис відповідача. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується виписками по особовому рахунку позичальника (а.с.5-42) та меморіальним ордером (а.с.43). Пунктом 3.14 правил передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених кредитним договором та правилами. Вiдповідно до п. 4.2.2 правил, вiдповiдач взяв на себе зобов`язання щомісяця сплачувати платежі по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у строк не пізніше останнього робочого дня місяця та повернути кредитні кошти. На підтвердження розміру заборгованості відповідача [PERSON] позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №0.023.249.1219.ФО_К від 04 грудня 2019 року, згідно якого станом на 01 червня 2022 року, загальний розмір заборгованості за кредитом становить 45966,67 грн., в тому числі заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 24391,49 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 21575,18 грн. (а.с.3-4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно доч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що 04 грудня 2019 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача та підписала анкету-заяву, яка разом з Паспортом споживчого кредиту, складають договір надання банківських послуг та отримала кредит розмірі 50000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, зобов`язавшись виконувати умови договору. Позивач АТ «Юнекс Банк», надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала нараховані відсотки за кредитом, однак свої зобов`язання виконувала неналежним чином, чим істотно порушила умови договору внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2019 року у розмірі 45966,67 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved