Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що за відповідач у позовній заяві до позивачів, предметом якого є спадкове майно, зазначила у тексті заяви відомості, які думку позивачів порушують їх честь, гідність та ділову репутацію, а саме, що позивачі вводять суд в оману, незаконно реєструють право власності, незаконно заволоділи частиною майна. Позивачі просять визнати викладену у позові відповідача інформацію такою, що не відповідає дійсності та зобов`язати відповідача її спростувати, шляхом покладення обов`язку направити листа до суду з відповідним спростуванням. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Позивач [PERSON] просив розглянути справу у відсутність останнього, позов підтримав. Відповідач та представник останньої просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що реалізація відповідачем права на судовий захист шляхом звернення до суду з позовом в якому викладені обставини, на які заявник посилається як на обґрунтовання своїх вимог і які перевірятимуться судом, не може вважатися розповсюдженням недостовірної інформації і порушуватиме права осіб - сторін у спорі, стосовно яких така інформація зазначена /а.с. 62 - 70/. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріал справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.11.2020 судом відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де є треті особи, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування /а.с. 13 -19/. У тексті даного позову містять обґрунтування позивача щодо неналежної поведінки відповідачів, зокрема що відповідачі вводять суд в оману, незаконно зареєстрували право власності на майно, незаконно заволоділи частиною будинку, маніпуляція, ознаки кримінальних правопорушень в діях відповідачів /а.с. 15/. Згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж медіа є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому медіа, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок повідомлення викривачем інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» через зовнішні канали повідомлення в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання корупції», має право на відповідь. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням,чи оціночним судженням (п. п. 16, 17, 19 ППВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1). Як вбачається з позову інформація викладена у позові [PERSON] була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі щодо законності набуття права власності на майно та здійснення його державної реєстрації відповідачами /а.с. 89 -93/. Крім того, мотивуючи доводи у позові [PERSON] вдалася до оціночних суджень поведінки відповідачів, що також не може бути оцінено як недостовірна інформація. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що доводи позивачів не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з цим підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed