Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-03 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що між сторонами 25.07.2003 р. був укладений шлюб, який був розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харків від 04.06.2014 р. Від шлюбу у сторін є донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Позивач посилається на те, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, і врегулювати дане питання в добровільному порядку не вдалось. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, зареєстрований як підприємець з 2007 року, має задовільний стан здоров`я. має у власності декілька земельних ділянок, інші об`єкти нерухомості, його дохід є достатнім для надання допомоги на утримання дитини. З огляду на викладене, позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача аліменти в розмірі 10000 гривень щомісячно, що забезпечить достатній та гармонійний розвиток дитини. 09.01.2023 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 21.03.2023 р. відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи на те, що заявлений розмір аліментів є необгрунтованим і недоведеним, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження розміру щомісячних витрат на дитину. Крім того, відповідач зазначає, що він надає щомісячну допомогу, перераховуючи кошти на рахунок позивачки, а також додатково надає допомогу на святкування дня народження дитини. За 2022 рік він не отримував дохід, а також просить врахувати, що на його утриманні знаходиться інша малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач має у власності об`єкти нерухомого майна, які вона передає в оренду і отримує значні доходи. Також, на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 р. він сплатив на користь позивачки 1516828,22 гривні і на виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.08.2022 р. він сплати 328861,66 гривень. Відповідач вважає за доцільне визначити аліменти в розмірі 2500 гривень, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Крім того, відповідач подав заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні і просив призначити розгляд справи за участю сторін. Однак, враховуючи предмет позову, обставини, на які посилається відповідач, суд не вбачає підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, оскільки це призведе лише до затягування судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 25.07.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. Зазначений шлюб було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.06.2014 р. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік платника аліментів, а саме, що він є особою працездатного віку та може отримувати дохід від своєї діяльності та забезпечувати неповнолітню дитину. Суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд приймає до уваги, що у власності як позивача, так і відповідача перебуває нерухоме майно і сторони мають можливість нести витрати на його утримання. Відповідно до наданих стороною відповідача письмових доказів, відповідач в 2022 році отримав дохід 13000 гривень. Відомості про розмір його доходів в 2023 році відсутні. Також, суд приймає до уваги, що позивач є суб`єктом підприємницької діяльності, а отже може отримувати дохід від неї. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що він повинен бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов`язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, за відсутності доказів розміру та виду витрат, які позивач несе на утримання дитини щомісяця, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 гривень, оскільки в іншій частині вони не є доведеними. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня поданнятакої заяви. З огляду на зазначене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Outcome: partial