Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-30 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач просить: «Зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] ( [INFO] ,\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] ), на підставі Виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 336/2675/13-ц, від 22 квітня 2013 року, який виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2013 року, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення донькою 18-річного віку, Зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] ( [INFO] ,\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] ), на підставі Виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 336/1692/20, від 09 вересня 2020 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення донькою 18-річного віку, що в сукупності становитиме 1/3 заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку». Позивач у позові зазначив зокрема наступне: «Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2013 року і до повноліття дитини … Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з \~31 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття ... Станом на дату складання тексту цієї позовної заяви у [PERSON] відсутня заборгованість перед [PERSON] зі сплати аліментів ... Позивач за цим позовом обґрунтовує свої позовні вимог тим, що на момент складання позовної заяви в нього погіршився стан здоров`я, що в свою чергу призводить до необхідності понесення додаткових витрат на лікування, профілактичні заходи, щодо підтримання власного здоров`я в належному стані. Зазначені обставини призводять до необхідності формування позовних вимог про зменшення розміру стягуваних щомісячно сум із позивача на користь відповідача …» Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2023 року вирішено: «Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Визначити дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи (без їх виклику): 31.03.2023 року об 11:30 год.» Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2023 року вирішено: «Закрити підготовче провадження та призначити вищевказану справу до судового розгляду по суті. Визначити дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті, з викликом сторін (учасників справи): 1 травня 2023 року о 11-00 год.» Сторона відповідача за поданим відзивом на позовну заяву заперечила проти задоволення судом останньої, зокрема зазначивши: «Серед доказів на підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надає копії так званих «медичних» документів, що датуються з 2013 до 2020 року і лише один «Протокол ультразвукового дослідження нирок», датовано 03.02.2023 року, при цьому останній має чітку приписку, про те, що не містить діагнозу ... Стосовно … так званих «медичних» документів, слід зазначити, що всі вони без виключення не є належними доказами, що підтверджували б істотне погіршення здоров`я позивача до того ступеню, який би реально унеможливлював виконання [PERSON] судових рішень про сплату аліментів на неповнолітніх дітей у встановлених такими судовими рішеннями розмірах. Так, позивач не надає жодних належних та допустимих доказів, хоча б у вигляді виписок з історії хвороби (стосовно основного хронічного захворювання нирок) за підписами відповідного лікуючого лікаря та керівника медичного закладу, а також висновків МСЕК, тощо, в яких би було прямо зазначено про динаміку захворювання позивача, про проведене лікування, про вплив захворювання на втрату позивачем працездатності». У судовому засіданні представник позивача адвокат Сєдов М.В. наполіг на позові за вищевказаними підставами, а представник відповідача адвокат Пушкін О.В. на позов заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що дійсно рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2013 року вирішено: «Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Запоріжжя, ідентифікаційний номер [NUMBER] на \~користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] \~у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення \~з 01 квітня 2013 року і до повноліття дитини». Рішення набрало законної сили та виконавчий лист перебуває на виконанні Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внаслідок чого відкрито виконавче провадження №61541028. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2020 року вирішено: «Стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття». Рішення набрало законної сили та виконавчий лист перебуває на виконанні Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внаслідок чого відкрито виконавче провадження №63349374. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився стан здоров`я. Так, у період з 27 травня 2014 року по 10 червня 2014 року позивач перебував в урологічному відділенні Запорізького обласного клінічного онкологічного диспансеру, де було проведено операційне втручання, яке полягало у резекції лівої нирки. Про зазначену обставину свідчить відповідний виписний епікриз. У відповідності до протоколу ультразвукового дослідження нирок від 03 лютого 2023 року, яке проведене в ТОВ «Клініка Мотор Січ», встановлено, що у [PERSON] в правій нирці з`явилася субкапсулярна кіста розміром 0,9 см, а в лівій - в області воріт та в н/3 паренхіматозні кісти 2,7 см та 1,0 см. Встановлена наявність у позивача мікронефролітіаза. Наданими позивачем протоколами проведення ультразвукових обстежень також підтверджується той факт, що ліва нирка позивача має кісту. Крім того, у відповідності до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 9732 відділення ортопедії, артрології та спортивної травми, встановлено, що у позивача було пошкоджено сухожилля довгої голівки біцепсу з правої сторони. 27 травня 2016 року було проведено оперативне втручання, яке полягало у тенодезі сухожилля довгої головки біцепса з правої сторони. \~ \~ \~ \~ Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У матеріалах цивільної справи не має жодного доказу з приводу зміни майнового стану позивача. Самі по собі факти того, що було проведено оперативне втручання, яке полягало у тенодезі сухожилля довгої головки біцепса з правої сторони позивача, що у нирках останнього виявлені кісти, що відбулася резекція лівої нирки, не підтверджують та не спростовують зміну майнового стану позивача. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, заявлені позовні вимог не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed