Jurisdiction: civil
Date: 2023-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання договору дарування дійсним та права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.02.2022 року вона прийняла від відповідачів у дар квартиру [ADDRESS] . Того ж дня був укладений договір дарування, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідачі відмовляються посвідчити укладений договір дарування у нотаріальному порядку, мотивуючи це нестачею часу. Позивачка та її представник адвокат Златі Н.С. у підготовче судове засідання не з`явились, представник направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі по справі, у підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір дарування від 16.02.2022 року, згідно якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] безоплатно передали, [PERSON] , яка в свою чергу прийняла у дар нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] ; акт прийому передання за договором дарування від 16.02.2022 р.; свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло від 14.12.1999 р., згідно якого власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.12.2020 р., згідно якого частки квартири [ADDRESS] успадкувала [PERSON] , після смерті [PERSON] ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 282123198 від 30.10.2021 р.; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району № 0380 від 16.02.2022 р., згідно якої за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований; витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; домова книга для реєстрації осіб, що мешкають за адресою: [ADDRESS] ; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 16.02.2022 р. позивачка прийняла від відповідачів у дар квартиру [ADDRESS] . В той же день було укладено відповідний письмовий договір дарування, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через деякий час після підписання договору вони посвідчать укладений договір дарування в нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачці у власність нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього, а позивачка прийняла його у дар, що підтверджується актом прийому передання за договором дарування від 16.02.2022 р.. Таким чином позивачка фактично вступила у володіння даним нерухомим майном та користується ним з 16.02.2022 року. Через деякий\~час,\~позивачка зв`язалась\~з відповідачами,\~щоб домовитись\~про зустріч,\~однак останні\~відмовилисьвід зустрічі, мотивуючи нестачею часу для посвідчення договору в нотаріальному порядку, у зв`язку з чим позивачка вважає, що відповідачі ухиляють від нотаріального посвідчення договору дарування. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність, що регламентовано ч. 1 ст. 717 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 4 ст. 722 ЦК України, прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідачі передали позивачці нерухоме майно та документи на нього, а позивачка прийняла майно, фактично вступила у володіння цим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved