Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-26 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, який діє в інтересах малолітніх дітей, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передати дітей Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого їх влаштування, стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/3 частини (не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від доходу на користь особи або установи, в якій будуть перебувати діти до досягнення повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від [PERSON] щодо неналежного виховання відповідачкою [PERSON] своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Родина проживає у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , одну кімнату займає [PERSON] з дітьми, другу - двоє родичів [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] . В рамках рейду «Діти вулиці» спеціалісти Служби у справах дітей і сім`ї спільно із інспекторами відділу зв`язків з громадськістю управління поліції м. Києва та фахівцем із соціальної роботи Дніпровського центру соціальних служб здійснено відвідування родини [PERSON] . Під час візиту відповідачка [PERSON] поводила себе агресивно, вийшла з квартири, залишивши дітей без нагляду на деякий час, повернувшись, кидалась у бійку з оточуючими, не зважаючи на плач дітей, заспокоїти їх не намагалась. В кімнаті, де проживає [PERSON] з дітьми не дотримано санітарних умов, в помешканні несприятливі умови для перебування дітей. Для обстеження стану здоров`я дітей викликалась швидка медична допомога. На підставі акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 27 жовтня 2022 року у зв`язку із наявною загрозою життю і здоров`ю малолітніх, дітей [PERSON] та [PERSON] відібрано від матері [PERSON] , та влаштовано до КНП Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2. Відносно відповідачки було складене адміністративний протокол за ст.ст.184 ч.2, 173-2 КУпАП. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 жовтня 2022 року № 15 малолітніх дітей поставлено на профілактичний облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За клопотанням Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією винесено розпорядження від 28 жовтня 2022 року № 490 «Про відібрання малолітніх дітей». Батька дітей не встановлено, відомості про батька записано зі слів матері. Мати дітей з моменту вилучення дітей не зверталась з проханням надати дозвіл на відвідування дітей, за викликом служби у справах дітей та сім`ї для проведення бесіди не з`явилась. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.50-52). Протокольною ухвалою суду від 17 січня 2023 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як третю особу - Київський міський центр соціальної підтримки дітей та сім`ї (а.с.79). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с.124,125). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності. У судовому засіданні, призначеному на 04 квітня 2023 року, уповноважений представник позивача Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Карпенко І.Б (довіреність від 25 січня 2023 року, а.с.94), підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що під час вилучення дітей у відповідача, стан дітей був задовільний, зовнішньо розвиток дітей відповідав їх віку, діти були вдягнені, проте у обох дівчаток на лобі були синці в однакових місцях - як пояснила мати дітей, доньки вдарилось головами одна об одну. Також представник позивача повідомила, що відповідач один раз приходила до служби у справах дітей та сім`ї, хотіла написати заяву на побачення з доньками, які на той час знаходились вже у Київському міському центрі соціальної підтримки дітей та сім`ї, проте через повітряну тривогу їй запропонували залишити заяву у скриньці, після чого відповідач більше до центру не з`являлась. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, в якій повідомила, що заперечує про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх доньок. У судовому засіданні, призначеному на 04 квітня 2023 року, відповідач була присутня, розповідала, що до 15 років проживала зі своєю мамою, яка пила та була агресивна, іншого прикладу поведінки мама їй не дала; дітей народила у 16 років, проживала з ними у селі Демидів Київської області у сім`ї її хлопця, який не є батьком дітей. Біологічний батько дітей наразі перебуває у місцях позбавлення волі. Після деокупації Київської області повернулась до Києва у квартиру її родичів, в якій зареєстрована. З родичами - тіткою та бабою склались напружені стосунки, її звинувачували у крадіжці, були часті скандали, родичі викликали поліцію. Повідомила, що намагалась працювати, в цей час залишала дітей з тіткою, родичі хотіли, щоб вона з`їхала з дітьми та хлопцем з квартири. Також пояснювала, що за дітьми доглядала як могла: діти були ситі, возила їх на огляд до поліклініки, розуміє, що поведінка вдома була неправильна, вона це усвідомлює, просила надати їй шанс та не позбавляти батьківських прав. Вказувала, що не вживає алкоголь близько року, наркотики (амфетамін) - приблизно чотири місяці, наразі відновлює документи, намагається влаштуватись на роботу, проживає на даний час у свого хлопця. Після вилучення дітей одного разу прийшла до служби у справах дітей та сім`ї, однак заяву не написала, оскільки в неї не було документів. Треті особи у справі Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Київський міський цент соціальної підтримки дітей та сім`ї подали заяви про розгляд справи зв відсутністю їх представників (а.с.69,70,106,116). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що відповідачка є її племінницею. У грудні 2021 року [PERSON] приїхала з пологового будинку з новонародженими дітьми, а також з мамою [PERSON] та її вітчимом до квартири, власниця якої є бабуся відповідача. Мама відповідачки та вітчим почали вживати алкоголь, били бабусю, якій більше 80 років, після чого їх вигнали з квартири. Показала, що відповідачка вела неправильний спосіб життя: вживала алкоголь, збирала шумні компанії у присутності маленьких дітей, поліція під ванною знаходила наркотики відповідача. Відповідач періодично била стареньку бабусю, стосовно себе свідок не пам`ятає чи вчиняла відповідач домашнє насильство. Повідомила, що після отримання коштів на дітей, відповідач могла зникнути на добу, або не прийти на ніч, в цей час діти були повністю на неї, після повернення додому від відповідача відчувався запах алкоголю. У квартирі періодично жили різні хлопці відповідачки. Також свідок показала, що [PERSON] інколи жила з дітьми в інших місцях - приблизно по одному місяцю або двох місяцях, потім поверталась додому; коли відповідач жила у квартирі бабусі, свідок завжди допомагала [PERSON] з дітьми: готувала їжу дітям, виходила гуляти з коляскою на вулицю (коли після повернення додому [PERSON] була у такому стані, що не могла самостійно піклуватись про дітей), їздила разом з відповідачкою за гуманітарним одягом та їжею для дітей. Було таке, що [PERSON] не реагувала на плач дітей, могла кричати на них, через що свідок просила [PERSON] звернутись по допомогу до психолога. Через всі вказані обставини, свідок вимушена була звертатись до соціальної служби, викликала поліцію. Під час останнього виклику поліції бачила на лобі у дітей синці, проте не бачила, щоб відповідач застосувала фізичне насильство до дітей. Також свідок повідомила, що любить дітей, але через те, що [PERSON] періодично кидає на неї дітей, доглядати за ними сама не може, через вік їй це важко робити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник сектору протидії домашньому насильству Дніпровського управління поліції ГУ НПУ у м. Києві [PERSON] суду показав, що у 2021 та 2022 році працівники поліції неодноразово виїжджали на виклики до місця проживання відповідача з дітьми, проводилась роз`яснювальна робота з відповідачем стосовно домашнього насильства відносно бабусі та тітки, з якими проживала відповідач. Повідомив, що відповідач перебуває на обліку у ювенальній поліції, працівники якої фіксували, що діти відповідача спали на підлозіна матраці. Відносно відповідача неодноразово складались протоколи про домашнє насильство та неналежне виконання батьківських обов`язків. Свідок також показав, що коли сам безпосередньо бував у квартирі, де проживала відповідач, стан квартири не пам`ятає, діти були вдягнені, спали у ліжку, у квартирі окрім відповідачки також перебували бабуся та тітка відповідача, якийсь дорослий чоловік. Щодо стану відповідача, у якому остання перебувала під час виклику поліції, повідомив, що емоційний стан відповідачки, яка у той час була вагітною, був дуже збуджений; іншим разом коли свідок приїжджав на виклик, коли вже були діти, відповідачка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно свідоцтв про народження, актові записи №№ 5435, 5436 від 23 листопада 2021 року, зареєстровані Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народились [PERSON] та [PERSON] , батьками дітей записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.40,41). Частиною першою ст.135 Сімейного Кодексу (СК) України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037369983 та № 00037370027 від 02 листопада 2022 року, відомості про батька дітей зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - за заявою матері від 23 листопада 2021 року (а.с.36, 39). Мати дітей - [PERSON] , [INFO] (а.с.45). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За матеріалами справи, 10 жовтня 2022 року на ім`я начальника служби Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від громадянки [PERSON] щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зловживає алкоголем, вчиняє домашнє насильство, у вечерні часи уходить з дому (а.с.42). Головним спеціалістом відділу захисту прав дітей Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 27 жовтня 2022 року подано доповідну начальнику служби, відповідно до якого за заявою громадянки [PERSON] в рамках рейду «Діти вулиці» спеціалістами Служби у справах дітей і сім`ї спільно із інспекторами відділу зв`язків з громадськістю управління поліції м.Києва та фахівцем із соціальної роботи Дніпровського центру соціальних служб здійснено відвідування родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В кімнаті, де проживає відповідачка з дітьми не дотримано санітарних умов, в помешканні несприятливі умови для перебування дітей. [PERSON] покинула квартиру, після повернення поводила себе агресивно, кидалась у бійку, не реагувала на плач дітей. Діти було оглянуті лікарем швидкої допомоги, діти потребували додаткового медичного обстеження. На підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 27 жовтня 2022 року, дітей відібрано та влаштовано до КНП Київська міська дитяча лікарні № 2 м.Києва. Відносно матері складено протокол про адміністративне правопорушення за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини та вчинення домашнього насильства (а.с.43,44). Згідно актів проведення оцінки рівня безпеки дитини, складеними уповноваженими особами 27 жовтня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , діти [PERSON] та [PERSON] потребували медичного обстеження, у дітей на голові наявні синці та гематоми, на момент огляду діти ростуть та розвиваються згідно віку. У квартирі розкидані речі, сморід, пліснява на стінах, порушені санітарно-гігієнічні норми, відсутнє спальне місце у дітей, місце для проведення дозвілля та харчування. Мати дітей [PERSON] поводить себе агресивно, кричить, що не готову виховувати дітей, кидається у бійку, від підпису відмовилась, зібрала речі та покинула квартиру Рекомендоване негайне відібрання дітей від матері (а.с. 10-27). 27 жовтня 2022 року укладено акти про факт передачі дітей лікарю педіатру Боярській К.А. (а.с.30,31). Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 жовтня 2022 року № 496 прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] (а.с.28,29). Як вбачається з листа Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сім`ї (Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 березня 2023 року № 069018-76, діти [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , перебувають у даному закладі, за період перебування дітей у закладі мати жодного разу дітей не відвідувала (а.с.121). Судом досліджено постанови суду про притягнення відповідачки [PERSON] до адміністративної відповідальності. Так, постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року (справа № 755/10976/22) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладанням штрафу за вчинення домашнього насильства відносно її бабусі [PERSON] , [INFO], за місцем мешкання [PERSON] , [ADDRESS] (а.с.110). Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року (справа № 755/11229/22) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП з накладанням штрафу за невиконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO] (а.с.111). Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року (справа № 755/11316) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладанням штрафу за за вчиненння домашнього психологічного насильства відносно її бабусі [PERSON] , [INFO], та відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], за місцем мешкання [PERSON] , [ADDRESS] (а.с.112). Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року (справа № 755/15567/21) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладанням штрафу за вчинення домашнього насильства відносно її бабусі [PERSON] , [INFO], за місцем мешкання [PERSON] , [ADDRESS] (а.с.113). Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 19 від 14 грудня 2022 року) № 103/7033/41/1 від 22 грудня 2022 року, комісією було встановлено, що до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява щодо неналежного виконання батьківських обов`язків з боку матері [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] . В рамках рейду «Діти вулиці» спеціалістами компетентних органів здійснено відвідування помешкання [PERSON] , було встановлено, що в кімнаті, де проживає остання з дітьми, не дотримано санітарно-гігієнічних норм, в помешканні несприятливі умови для перебування дітей, що може привести до погіршення їх стану здоров`я та життя. Після обстеження дітей лікарями, за клопотанням Служби, на підставі актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 27 жовтня 2022 року, на виконання розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрацієї від 28 жовтня 2022 року № 496 «Про відібрання малолітніх дітей», діти [PERSON] та [PERSON] відібрані від матері та влаштовані до Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сім`ї, де вони і перебувають. [PERSON] свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не створює належних умов для проживання та розвитку дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх розвитку. За час перебування дітей у Київському міському центрі соціальної підтримки дітей та сім`ї [PERSON] їх не відвідувала. Будучи належним чином повідомленою, [PERSON] двічі не засідання комісії з питань захисту прав дитини не зв`язалась. Органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.72-74). Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Викладені факти свідчать, що відповідачка самоусунулась від піклування, виховання дітей, не забезпечує дітей необхідними харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, ці обставини доведено належними та допустимими доказами, які підтвердили факт ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх доньок, тому з урахуванням інтересів дітей в силу їх віку, та спираючись на норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зазначені фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей, з урахуванням винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Судом не встановлено наявності будь-яких перешкод для матері у відвідуванні дітей, протягом судового розгляду справи відповідач своєї поведінки відносно дітей не змінила, суду не надано будь-яких доказів, що хоча б після звернення позивача із цим позовом до суду відповідачка вчиняла реальні дії щодо намагання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Отже, відповідач не надала суду жодного доказу з її боку щонайменшої батьківської турботи. У даній справі доведене нехтування відповідачем потребами своїх дітей, порушення прав дітей на належне батьківське виховання та не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо спілкування з дітьми та виховання. Відповідач не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, реальне прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростувала, що свідомо нехтувала обов`язками матері щодо власних дітей. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав з урахуванням її поведінки не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Оскільки, судом не встановлено можливості передати дітей другому з батьків, бабі, дідові та іншим родичам, мачусі, вітчиму, відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 167 Сімейного Кодексу, дитина передається на опікування органові опіки та піклування для вжиття заходів для захисту прав та інтересів дитини та вибрано найбільш кращий спосіб подальшого влаштування долі дитини, суд вважає необхідним передати дітей Органам опіки та піклування. Органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації одночасно заявлену вимогу стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі по 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину) від прибутку відповідачки щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття, на користь особи або установи, в якій будуть перебувати діти. Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. (ст.14 СК України) Як передбачено у статі 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров`я, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію закладу. В свою чергу, Орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. (ст.246 СК України) Порядок стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, регулюється положеннями ст.193 СК України. Виходячи з положень ч.2 та ч.3 ст.193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, який подано в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей на особу або установу в якій будуть перебувати діти. Оскільки, визначення конкретної особи, на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки, зважаючи на те, що чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна на представництво інтересів малолітньої особи, яка перебуває під опікою, в тому числі представляти інтереси малолітньої дитини в судових інстанціях, в даному випаду шляхом звернення з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. При цьому, суд враховує, що Цивільно-процесуальним Кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини або зробить неможливим його виконання в цій частині. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.14 ч.2 с.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за позовом органу опіки та піклування, який діє в інтересах малолітніх дітей не справляється. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (5 368,00 грн.). Позивачем заявлено дві позовні вимоги, оскільки, суд дійшов висновку про задоволенню однієї вимоги позовної заяви, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 1073,70 грн. судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: partial