Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру про надання правничої допомоги від 03.03.2023 діє адвокат Мамонов А.А., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 12.10.2018 року Шевченківським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням Димитровського міського суду від 22.07.2022 їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні та проживає разом з нею. Відповідач добровільної участі в матеріальному забезпеченні доньки не приймає, що змушує її звернутися до суду. Зазначаючи на тому, що інших утриманців відповідач не має і має реальну можливість надавати допомогу на утримання дитини, позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Позивачкою та її представником на адресу суду подано заву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти розгляду справи в заочному судовому засіданні. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, правом відзиву на позов не скористався. Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд вважає за можливе відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.280 ЦПК України розглянути справу в заочному судовому засіданні та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.17). Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 12.10.2018 року Шевченківським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №646 (а.с.13). Рішенням Димитровського міського суду від 22.07.2022 їх шлюб розірвано (а.с.14-15). Як слідує з позовної заяви, сторони разом не проживають, дитина після розірвання шлюбу залишилася на вихованні матері. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов`язку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, з`ясовує, чи є в нього на утриманні інші діти або непрацездатні члени сім`ї, бере до уваги матеріальне становище дитини та її стан здоров`я, а також інші обставини, що можуть впливати на розмір аліментів. Частиною другою ст.182 Сімейного Кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку та батьком малолітньої дитини, з якою разом не проживає. Оскільки, як зазначає позивачка, в добровільному порядку допомоги на утримання дитини він не надає, аліменти мають бути стягнуті з нього на її користь в судовому порядку. Відомості про неможливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою, відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Строк присудження аліментів відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України має визначатися від дня пред`явлення позову, а саме з 03.03.2023 року, коли позивачка звернулася з заявою до суду. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 3.10.2017 № 2147-VIII при подачі позову до суду від вказаних витрат звільнена.

Outcome: approved